469 
Čedičem vyvržený porfýr na kopci mezi Třiblicemi a Semčí 
(při jižní straně cesty z Třiblic do Židovic) jest červený, hojně 
haematitem proniknutý. Živec v kaolin proměněný a třpytivá zrnka 
průhledného křemene. 
Východně Solan, ve vzdálenosti 1 km, nalezl jsem nepatrný ko- 
peček čedičový, ornicí pokrytý, jenž chová v sobě vedle jiných hornin 
hlavně porfýr s bezbarvým jako sklo křemenem, haematitem pronik- 
nuté větší krystaly orthoklasu a zrnka v kaolin proměněného živce. 
Porfýry uvedených nalezišť rozšířily se v době diluvialní i ve 
štěrk pyropový. Zvláště uvádím křemenný porfýr s úplnou proměnou 
orthoklasu v kaolin a haematitu v limonit jižně Chrášťan, východně 
Děčan (jižně Solan), 1 km záp. Židovic (u kříže) ano i na návrší 
mezi Chotěšovém a Hájkem (východně kříže, u Libochovic) porfýr 
červený i šedý v pyropovém štěrku se nalézá. 
7. Opuka. 
Opuka v oboru útvarů pyropových má původ svůj ve vrstvách 
Bělohorských a Teplických, jež v okolí tom jsou vyvinuty. Úlomky 
posledních jsou mnohem četnější, an Teplické vrstvy v Českém 
Středohoří hojně jsou odkryty. Proto je nalézáme téměř všude, kde 
štěrky pyropové jsou rozšířeny. Jinak jest s Bělohorskými. Úlomky 
těchto omezeny jsou hlavně na okolí těch míst, kdež vrstvy ty vy- 
vinuty jsou aneb s nimi souvisí, jako: okolí Třiblické a s ním sou- 
visející údolí Třiblicko-Koštické ; v okolí Chrášťan (panské jámy a j.). 
Opuky mají ve štěrku diluvialním, jsou-li blíže původu svého, 
tvar nepravidelných kusů ostrohranných neb uhlazených, zřídka okula- 
cených, jsou-li vzdálenější původu svého. Opuka Bělohorská jest šedá 
neb zažloutlá, velmi jemně písčitá, se stříbrolesklými šupinkami musko- 
vitu. Opuka Teplická jest šedá, vápnitá. Oba druhy lze snadno od 
sebe rozeznati. S opukami Teplickými dostaly se do pyropových štěrků 
skameněliny, pro vrstvy ty význačné. 
Vedle těchto opuk, jež se s uloženými dosud opukami v útvaru 
křídovém srovnávají, nalézáme v čedičových slepencích pyropových 
a bezpyropových proměněné opuky, následkem vyvření čediče vzniklé, 
jež se odtud i do pyropových štěrků rozšířily. Jsou to především 
žlutavé jako okr, neb žlutohnědé, měkké, odbarvující kuličky. Hutnost 
jedné takové z jam granátových jihozáp. Kuzova, 2*6. Žlutohnědé až 
červené, jinak téchže vlastností, nalézáme u velkém množství v pan- 
