474 
Slepenec, jenž skládá kopec Botu u Měrunic, obsahuje hlavně 
úlomky opuky barvy bílé neb šedé, tmavošedé kousky bolu, zrna 
pyropu, šedozeleného až šedého hadce s pyropy. Místy jest hadec 
v opal neb talek změněn. Četné šupinky tumpachově hnědého bio- 
titu jsou místy v talek změněné. Vedle těchto nalézáme místy hoj- 
ného dolomitického vápence, kusy ruly, granulitu, žuly, svoru a celou 
řadu nerostů a skamenělin v slepenci roztroušených. 
Mezi Starou a Leskou skládá slepenec několik kopců a strání, 
z nichž nejznámější jest Linhorka, západně od Staré. Veškery sle- 
pence tyto podobají se oněm z Boty. Obsahují hojnost úlomků opuky 
valně změněné, bolu, zrna pyropu, hadce s pyropy, ruly a jiné již 
dříve uvedené horniny. Tvoří tenké desky na způsob opuky, mezi 
nimiž hojně jest vyloučen limonit, v podobě žlutohnědé kůry. Úklon 
desek na Linhorce, na straně k Leské jest ku severovýchodu s úhlem 
na povrchu 45°, hlouběji téměř 90°. Směr vrstev od jihových. ku se- 
verozáp. Na čerstvém lomu jest šedivý, strakatý, dosti pevný. Na 
povrchu však snadno zvětrá, zvláště po deštích a mrazech. Rozpadne 
se, načež stává se spůsobilým ku pláknutí pyropů. Při tom nalezne 
se též množství skamenělin význačných pro Teplické a Březenské 
vrstvy. 
U Křtěnova objímá slepenec patu Syslíku a skládá Malý vrch. 
U paty Syslíku povalují se kusy slepence toho, složené z úlomků 
opuky, zrnek křemene a orthoklasu (z porfýru). V slepenci vloženy 
jsou kusy porfýru a koule proměněné opuky se slohem soustředně 
misko vitým. Slepenec Malého vrchu složen jest téměř ze samých 
úlomků opuky, která místy až na moučku jest rozdrcena a na po- 
vrchu snadno se rozpadá. Obsahuje koule proměněné opuky slohu 
miskovitého, které dosahují až 1 m. v průměru. Slepenec ten barvy 
šedé místy bílé jest tu velmi dobře odkryt. Slepence obou vrchů 
chovají dosti pyropů, jež se po dešti vyhledávají. 
Slepencům jmenovaným velmi se podobá slepenec čedičový 
u Hnojnic, v němž však pyropů nalézti se mně nepodařilo. 
12. Obsidián. 
Ve štěrku pyropovém v okolí Kuzova a Staré, objevuji se ne- 
pravidelné, ostrohranné kusy obsidiánu.*) Jsou malé až co pěsť 
velké s plochami lomu lasturového, barvy černé, neprůhledné. Teninké 
*) Srovnej: Humboldt u. Freiesleben, Bergm. Journal, 1792. S. 254. F. A. 
Reuss, Mineral. Geographie v. Böhmen 1793. Doplňky ku Orographii str. 150. 
