258 
listenci postavením úplně liší od postavení, které se mu dle vzorce 
I. G přisuzuje. Naproti tomu shoduje se prýt 21istencový v obr. II. A 
dobře s prýtem jednolistencovým v obr. I. D. Neboť oba jsou zpředu- 
běžné, jenže místo \ v obrazci II. A následuje v obrazci I. 1> již 
kališní lístek 1. atd. Jediný rozdíl v tom záleží, že jest direngenční 
2 
úhel mezi \ a 6« něco větší nežli úhel -3- mezi a lístkem kališ- 
5 
ním 1., což souvisí s rozličnou metamorfosou druhého listu na prýtu, 
kterýž je na prýtu 21istencovém listencem, jenž si drží rovnováhu 
s listencem prvním, kdežto na prýtu llistencovém jest týž druhý list 
kališním lístkem. 
Z postavení kalicha k listenci a k ose mateřského květu jakož 
i ze stálé zpředuběžnosti všech prýtů dokázáno tudíž, že jest květ 
vijanu brutnák ovitého vskutku toliko jedním listencem opatřen dle 
vzorku 1. D. 
Druhý zajímavý výsledek mého letošního obádaní způsobu, jímž 
se kalich k listenci připojuje, byl ten, že jsem shledal (při Asperugo 
i Omphalodes) dvojí postavení vijanu ku prvnímu konečnému květu 
a k lodyze hlavní. Tyto dva způsoby v postavení listenů a květů 
vijanových představil jsem v diagramech obr. II. A i B. V obou 
jsou tři nejhořejší listy lodyžní B^ B^ okolo konečného květu T 
dle spirálky na levo točené postaveny, takže má list B^ m h svou 
kathodickou (dle spirály sestupující) a v a svou anodickou (dle spi- 
rálky vystupující) stranu. V obr. II. A připadá listen ku katho- 
dické straně mateřského listu -B3, v obrazci II. 5 však ku straně 
anodické téhož listu. Z té příčiny stojí pak květ v A blíž ano- 
dického a v blíž kathodického kraje listu B^. Poněvadž pak každý 
prýt jest zpředuběžný, tedy jest v prvním případě II. A i ve květu 
spirálka levotoČená, tudíž květ jest stejnoběžný (homodro- 
mický) s květem T. Naopak v případě obr. II. B. Tam připadá li- 
sten 6^ k anodické straně listu mateřského B^ a květ ku ka- 
thodické straně jeho. Spirálka květu jest tudíž opačná se spi- 
rálkou květu totiž na právo točená, jinými slovy, květ jest 
protiběžný (antidromický) se květem T. 
Tím tedy se to stává, že jest vijan v obr. II. A jako zrcadelním 
obrazem vijanu v obr. II. B. 
Od květu dále panuje ve vijanu v obou případech již stálá 
protiběžnost, takže květ jest protiběžný s květem /\ protiběžný 
s atd. Jestliže, a to právem, k ponětí vijanu protiběžnosť všech 
květů se vyžaduje, tedy v prvnějším případě II. A začíná vijan vlastně 
