261 
k rozpuklinám, v nichž jsem kosti byl nalezl, vedoucí zasypánu. Na 
štěstí zůstal nízký vchod, jehož strop arciť taktéž každou chvíli 
spadnutím hrozil. Rozpuklina 1. s faunou glaciální a stepní se trochu 
byla rozšířila a tím se mohlo až k jejímu zadnímu konci doraziti. 
Poněvadž obsah rozsedliny té na místě prozkoumati nelze bylo, ihned 
jsem s dělníky, ač váhajícími, všechnu hlínu do pytlů sebral, a tak 
domů dopraviti dal. Při kopání bylo největší pozornosti třeba, i aby 
se fossilní zbytky v hlíně obsažené neporouchaly, jakož že každé 
silnější zatřesení nám zkázou hrozilo. Načež jsem s touž pozorností 
a s dosti dobrým výsledkem prozkoumal štěrk, který z druhé rozse- 
dliny se zvířenou lesní výše ležící znovu se byl zatím sesypal. Při 
dálších dvou exkursích učinil jsem tuto rozpuklinu odstraněním 
množství kamení s hora přístupnou, ač i potom prozkoumání nebez- 
pečným zůstávalo. Po provaze dělník se spustil dolů a pak pod 
mou dohlídkou vybral, co se mu naskytlo. Také ve škulinách stěny 
této rozsedliny se našly 0"5— 1 metr pod povrchem kosti, době po- 
diluviální příslušící. Nemyslím však, že rozsedlina ta by již úplně 
vyčerpána byla, avšak jak se věci měly, nedalo se více nic počíti. 
Teprv až dalším lámáním kamení celý svah se sesype, možno, že 
nového něco se vyskytne*). Rozsedlina první je asi úplně vyčerpána. 
Při druhé exkursi jsem podnikl ve společnosti pánů dra Fr. 
Wiesera a ředitele Langhanse dálší prozkoumání jeskyně dolejší, již 
v první zprávě popsané „díry sudslavické." Se dvěma dělníky jsem 
vnikl v rozpuklinu na východ se táhnoucí z počátku spříčen pak ale 
lezmo, asi na 5 metrů do vnitř, načež se tak súžila, že dále se do- 
stati možno nebylo. V mazné půdě se nic nenalezlo. 
Ve společnosti oněch pánů a pana A. Králíka ryt. z Maiers- 
walden prozkoumal jsem později prostrannou jeskyni v pravápenci 
u vsi Vecomysle (Wetzmühl) hodinu cesty jižně od Vimperka. Je- 
skyně ta, kterou jsem na památku proslulého učence českého jeskyní 
Bořického nazval, se nachází na stráni západně od hospody u cesty 
prachatické. Stráň ta jest pastvinou porostla. Vchod vede přímo 
asi 3 metry dolů, kde se přijde ku prostoře dosti rozsáhlé, místy 
2*5 m. vysoké a na západ širší. Na stropě se ukazovaly známé 
formy vodou vymleté, jakýchž v úžinách alpských tak často nalézáme. 
Půda čerstvým štěrkem pokryta byla. Na severozápad prostora ta 
se súžuje a dále pak se zase rozšiřuje na jihozápad ve větší pro- 
*) Dle výroku starého dělníka již před léty, mnoho kostí, jak se zdá z tétp 
rozsedliny, jakož i z oné se dostalo do továrny na čerň. 
