265 
Helix lapicida, Linné . . . . 
Helix rotundata, Müller . . . 
Helix strigella, Diap 
Helix holoserina, Studer . . . 
Hyalina pseudohydatina Bourg. 
3 jednotlivá zvířata. 
1 jednotlivé zvíře. 
3 jednotlivá zvířata. 
Co do počtu, v jakém se jednotlivé druhy nalezly, mají velikou 
převahu severní a alpské nad jiné; tak Myodes torquatus se zbytky 
více než 70 jednotlivých zvířat, Arvicola gregalis více než 30, Arvi- 
cola nivalis více než 32, Lepus variabilis více než 50 jednotlivých 
zvířat; mezi dravci převládají Leucocyon lagop. fossilis, Foetorius 
Erminea, Foetorius Krejčii a Foetorius vulgaris. 
Ze druhů tentokráte nově přibylých nejen že neodporuje ani 
jeden náhledu mému v první zprávě pronesenému, že tuto zvířenu 
smíšenou ku konci doby glacialní položití třeba, kdež vrchy pravou 
faunau glacialní, předhoří ale a vysočiny již zvířenou stepní obydleny 
byly. Tak rozmnožují Myodes lemmus a Capra Ibex faunu glacialní, 
Lagomys pusillus a Spermophilus faunu stepní způsobem velmi pří- 
hodným. 
Mimo to i dvě jiné okolnosti ztvrzují náhled ten. Po dlouhém 
hledání se mi totiž podařilo, mezi drobným kamením a hnědé hlíně, 
o níž jsem ve své práci*) o geologickém složení půdy na jižním 
konci vesnice Velkého Ždíkova zmínil, a jíž se v tamnější cihelně 
užívá, nalézti kus křemence jako dlaň velký, který po jedné straně 
má plochu sice ne rovnou, ale hladkou jako zrcadlo, s několika 
škráby. Maje za to, že kámen ledovci tak obroušen byl, a jelikož 
věc ta jest velmi důležitá, odevzdal jsem jej nejpovolanějšímu v oboru 
tom bádateli, professorovi dru Bedř. Simony-ovi ve Vídni, aby jej 
blíže prozkoumal. I zaslal mi laskavě toto dobrozdání: „Nalézá se 
v kameně tom několik škrábů, které, jak se pravdě na nejvýš podobá, 
posunováním se ledovců povstaly; bohužel jsou škráby tak slabé, že 
jest těžko tvrditi toto se vší jistotou." Toť vzhledem na přítomnost 
ledovců v Šumavě. 
Co se pak kousků uhlí týče, které jsem, jak shora podotknuto, 
mezi zbytky Arvicolů nalezl, určeny byly na vídeňském ústavě pana 
prof. dra. Wiesnera pro physiologii rostlinnou p. dr. J. Mohlischem, 
že náleží rodu „Salix." Vrby však určitě neodporují krajině stepní. 
*) Hercynische Gneissformation bei Gross-Ždikau, Jahrbuch der k. k. geolog. 
Reichsanstalt 1875. 
