3iö 
senických horách a v Beskydech docílených, — pohřešujeme u nás 
dosud některých vzácnějších forem, kterých možná že bystrozrak našich 
mladých botaniků také na našich hranicích dostihne. Jest to hlavně 
útlounký H. hygrophyllum Jur. a H. elodes Spruce v rovině, 
potom statný H. lycopodioides Schwaegr., H. Heufleri Jur., 
H. Vaucheri Lesquer. a H. Haldanianum Grev. v předhoří 
nebo na pohoří rostoucí. 
Naproti tomu udává se počet druhů Hypnum v Dolních Ra- 
kousích dle zpráv c. k. zool. bot. společ. ve Vídni, udaný J. B. För- 
sterem z r. 1881, potom Dr. Poetschem v letech 1857 a 1860 
a Juratzkou r. 1880 na několik přes 30 druhů, a druhů z rodu 
Hylocomium na 6 specií. 
Specielní stanoviska českých druhů Hylocomium a Hypnum. 
I. Hylocomium Schimper. 
1. Sekce: Pleurozium. Lodyha s četnými velkými parafylliemi. 
2. Sekce: Hylocomium. Lodyha bez parafyllií. 
1. Sekce: Pleurozium. 
a) Lodyha více méně pravidelně dvakrát zpeřená. 
t Lod. pravidelně 2krát zpeřená. Listy vejčito-podlouhlé, drobně 
pilovité, napříč slabě vráskované. 
1. Hylocomium splendens Br. et Sch. — V lesích, vřeso- 
vištích i na travnatých kamenitých úklonech, nejobecnější. 
Pražské okolí (Žižkov, Michle, Šárka, Prokop). — Kutná hora. 
— Janovice. — Blaník. — Stiřín. — Borek (Rothenhaus) v Žatecku. 
— Slavkov. — Teplice. — Vrch Ostrý v Litoměř. — Mimoň. — Č. 
Lípa. — Bezděz. — Turnov. — Liberec. — Jizerské hory. Krko- 
noše. — Orlické hory. — U Stráže v již. Čechách. — Šumava: Je- 
zerní Stěna, Špičák u Eisensteinu.*) 
tt Lod. nepravidelně 2krát zpeřená. Listy široce srdčité, hrubě 
zubaté a hluboce brázděné. 
2. H. um brat um Br. et Sch. — Pouze v hornatých a pohranič- 
ných krajinách rozšířen. 
*) že u druM dle našeho soudu velmi obecných přece naleziště ač časem 
jen v počtu skrovném uvádíme, jen proto se děje, by spíše známo bylo, 
kde takový druh. hledati ještě třeba, má-li názor náš o jeho obecném se 
objevování udržeti se. 
