326 
přikázaných; tedy na druhé straně mnohá místa tohoto traktátu, jme- 
novitě pokud se m. Rokycany dotýkají, přeplněna jsou záští a dokaza- 
telným strannictvím tou měrou, že je s velikou opatrností a nedůvěrou 
sluší bráti a opakovati. 
Václav čili Vaněk Valečovský z Kněžmosta pocházel 
z vlády cké rodiny městské, náležeje původně k straně Rokycanově, 
jejímž vůdcem v Praze byl jak známo v dobách husitských proslulý 
měšťan Jan Vel var. Když po přijetí Sigmunda za krále dostala 
se v Praze ku vládě strana Příbramova a v následujících letech za 
purkmistrovství Pešíka z Kunvaldu nastalo kruté pronásledování roz- 
hodnějších kališníkův; tu Valečovský nalézal se dle všeho mezi těmi, 
kteří opustili hlavní město a navrátil se do Prahy teprvé po dobytí 
jejím Jiříkem z Kunštátu dne 3. září 1448; zasedaje od té doby až 
do r. 1452 společně s Janem Velvarem v radě Starého Města Praž- 
ského.*) 
Nedá se pochybovati, že už v tu dobu náležel k zámožnějším 
měšťanům Pražským; avšak vlastní jmění jeho nejvíce se rozmnožilo 
z poručenství, které naň vložil ve vyhnanství r. 1439 měšťan a dlouho- 
letý druhdy konšel Pražský Mikuláš Kněževeský, nejspíše blízký jeho 
příbuzný. Týž byl v lednu roku 1438 společně s Velvarem a ji- 
nými v Praze zatknut a na Žebráce uvězněn;**) avšak na podzim ná- 
sledujícího roku podařilo se mu z vězení utéci, když byl hlídače 
svého zabil a přišed na Mělník, zřídil tam 27. listopadu 1439 poslední 
pořízení o veškerém svém statku, k němuž náležel dům v celetné 
ulici v Praze, tvrze a panství Žiřice, Psáře a Kněževes a dvůr 
v Košířích. Poručníky nad zbožím tím jmenoval mimo Vaňka z Kněž- 
mosta ještě Viléma z Talmberka a Beneše z Mokrovous, dokládaje 
v kšaftu slovně, že ,,s tiem se vším mají s raddu mistra Janovů 
Rokycanovú a s kněze Janovů z Nedvpjevic učiniti z rozkázání 
mého za mú duši z té viery a tak, jakož sem sě k nim utekl v své 
núzi." Poslední tato vůle stvrzena byla radou m. Mělníka a teprvé 
r. 1450 vložena byla do kněh městských v Praze. Staloť se totiž, 
že konšelé Pražští, zvěděvše, že Kněževeský z vězení utekl a brzo 
na to zemřel, zapsali 4. prosince 1439 do kněh, že všechna odúmrť 
po něm pro jeho viny a zradu na obec připadla a darovali hejtmanu 
*) Kniha zápisní v arch. m. Prahy č. 992 str. 223, 227, 231 a 232. — Srv. 
též Památky 1860 str. 12. — V té době byl v držení hradu Valečova u Mni- 
chova Hradiště, jsa nejspíše synem jednoho ze známých dvou bratří z Vale- 
řova, přátel to Žižkových. 
**) Palackého Děj. Č. III. 3. str. 280. 
