329 
zaváděti přes mnohý odpor pořádek, staraje se s úředníky svými 
o zavedení jednoty u víře, a pronásleduje i trestaje zvláště duchovní, 
kteří se z kázně církevní byli vytrhli. Počínal si při tom dle všeho 
prudce a přenáhleně, chtěje asi mladému králi Ladislavovi a jeho 
rádcům tím se zavděčiti. Vypravujíť o tom prameny bratrské, že pro- 
následování dělo se tak hromadně a úkvapně, že s tím mistr Roky- 
cana nesouhlasil a maje soud konati nad vězni, kteří mu od úřadu 
podkomořského dodáni bývali, nejednou propouštěl a vracel je k sou- 
sedům s psaními omluvnými a ochrannými.*) Avšak netoliko v městech 
v jižních Cechách; i jinde měl podkomoří dosti co činiti s nezříze- 
ností duchovenstva kališnického. Dlouholeté spory a války nábo- 
ženské spůsobily to, že nově a řádně v zemi svěceného kněžstva 
nebylo a že správa církevní nalézala se zvláště na venkově v rukou 
mužův dosti pochybné ceny a tu nemohlo ani jináče býti, nežli že 
poměry v obcích městských stávaly se neutěšenými. Podkomoří ale 
chtěje míti ve městech najednou pořádek a narážeje často u kněžstva 
na odpor, sčítal pak všechnu vinu z rozháranosti těchto poměrův 
na mistra Rokycanu a nevycházeje s ním ze sporův, dal se strhnouti 
k urážkám a obviňováním naprosto nespravedlivým. 
K tomu přistupovalo, že v prvních letech panování krále Ladi- 
slava v kruzích laických velké vystřízlivění ve věcech náboženských 
nastalo, a že myšlénka emancipace státu od všelikého vlivu církev- 
ního ve vládních kruzích nabývala vždy více půdy. 1 v kruzích vla- 
steneckých těžce se neslo, že z hnutí husitského následkem uzavření 
kompaktát hrubě nezbyla než hádka o přijímání pod obojí neb pod 
jednou spůsobou a obecná jevila se neochota k vůli otázce pouze 
theologické pouštěti se do nových válek. 
Jak daleko tato reakce ve veřejném mínění byla pokročila, toho 
dokladem je právě traktát podkomořího Valečovského, namířený proti 
duchovenstvu vůbec, jež v něm přímo se obvinuje, že ze sobeckých 
záměrův usiluje o to, aby národ do nových válek a nebezpečí uvrhlo. 
Doba sepsání traktátu toho dá se ustanoviti vlastními slovy Valečov- 
ského, nebot na konci praví, že spisem svým se „zasadil proti kněžím 
modlářským a svévolným s boží pomocí pro královu milost pána 
mého, také pro pána zprávcí a pro tuto zemi i pro svou čest." 
Ladislav byl, jak známo, korunován na krále českého 28. října 
1453 a zemřel 23. listopadu 1457 a může tedy sepsání traktátu 
pouze do tohoto mezičasí spadati. Majíce pak zření k neurovnaným 
*) Palacký Děj. Č. IV. 1. str. 404. 
