331 
doby hofrychtéř měst královských v podkomořství se uvázal. A tak 
tedy i ctižádostivost zavdala podnět ke kyselostem mezi Valečovským 
a Rokycanou, stavši se dle všeho příčinou sepsání ještě druhého ja- 
kéhos polemického spisu proti Rokycanovi, o němž však jediný 
Bartoš ve své kronice Pražské*) zprávu nám zachoval, sděluje ně- 
které výňatky „ze spisův, kteříž se nalézají v knihách nějakého 
pana Václava Valečovského řečeného, kteréž byl sepsal za času krále 
Jiřího, jsa tehdáž podkomořím měst královských v Čechách." 
Pokud se týče obsahu traktátu, jejž níže uveřejňujeme, tedy roz- 
padá se na dvě části. V první horlí se nechutně proti kněžím Tábor- 
ským, že se účastnili tažení válečných v dobách husitských, a v druhé 
části vytýká se kněžstvu Rokycanovu příkrými slovy, že porušuje 
samo čtyry artykule Pražské, vedouc nemravný život a že plete se 
do záležitostí obecních a politických, tropíc v obcích městských roz- 
broje a neplechu. Litovati sluší, že Valečovský pronášeje tak těžké 
obžaloby, nejmenuje určitých případův, jež ho přiměly k takovému od- 
sudku. Zdá se aspoň ze současných kázání Rokycanových a spisův 
bratrských, že žaloby jeho na porušenost tehdejšího kněžstva mají 
spíše pro sebe oprávněnost; nežli obviňování mistra Rokycany, jakoby 
ten byl všeho zla původcem a obhájcem a jakoby se výtržného kněžstva 
zastával. Aspoň podezřívání Rokycany, jakoby byl vyslovil se teprvé 
tehdy ve prospěch císaře Sigmunda, když mu slíbeno bylo arcibi- 
skupství, nesrovnává se s historickou pravdou a nasvědčuje tomu, že 
i jiná tvrzení o tomto muži jsou pouhou pomluvou. Kterak na straně 
katolické velmi ochotně bylo uvěřeno Valečovskému, toho dokladem 
jest strannický spis o životě mistra Rokycany, kterýž brzo po r. 1471 
mnich Jan Vodůanský pro pana Lva z Rožmitálu byl sepsal. Tamť 
se skoro slovně opakuje na př. následující kleveta o Rokycanovi: 
„Ipse sacerdos (Rokycana) consectatores suos hortatus est, ut laicos 
subpetitent, ita quod nihil in consiliis sine ipsis faciant aut ordinent; 
ipsi soli in senátu, quem velint vel instituant vel destituant nihil 
curantes de officio subcamerarii regni ; ipsi laicos ad bellum instruant 
et excitent et Interim eorum uxoribus abutantur,"**) 
Nicméně traktát Valečovského, třebas byl spisem veskrze stran- 
nickým, předce s ohledem na spisovatele má tu důležitost, že je 
částečně aspoň ohlasem doby, nepříznivé panování kněžskému a do- 
máhající se zřízení státu laického; že nám poskytuje poněkud obraz 
sociálních poměrův ve městech venkovských v prvních letech zpráv- 
*) Vydání Erbenovo str. 154. 
**) Palacký Urk. Beiträge str. 662. 
