340 
Ne takť sou první svatí milí apoštolé činili, ani takové víře lidi vy- 
učovali, než což jest bylo podstatného u víře, to sou drželi, věřili, 
vyznávali a zjevně bez fortelův, a na tom sou mřeli, církev svatou 
tak štípili, jakož sem svrchu šíře dotekl. Ale tito chtíce svých dů- 
stojenství a vladařství skrze to dosáhnouti, kamt sou sebou šinuli? 
a kterak sou lidi zpletli, když jim concilium pod obojí způsobou 
půjčilo, snad jim rozumějíce, že jedno o své stojí, jenž podnes jest 
mezi lidmi nesnáz. A ta compactáta ona strana vykládají k svému 
rozumu, a druhá také k svému, jakož tajno není; než naši kněži 
vždy sou oné strany pod jednou způsobou jich nepřehyzdili, ale po- 
tvrdili; neb bylo-li by to zlé, proč sou toho zamlčeli? nýbrž ještě 
jim poslušenství slíbili, a nadto že sou s nimi slíbili věčný pokoj 
míti v řeči i v skutku, a slíbili se s nimi ve všech řádích kostelních 
srovnati, kromě přijímání pod obojí způsobou, ješto dříve proto 
mnoho zlého a nesnází proti nim i proti jiným měli, i slavné pa- 
měti císaři Zikmundovi jeho dědictví a království odpírajíce a dá- 
ajíce jemu šelmy antykristy, a jinak zle a nedůvodně hanějíce. 
Ale když se jim císař zapsal, aby byli někteří arcibiskupové, tehdy 
jemu teprův právo a spravedlnost k českému království nalezli. Důvod 
toho: než jej sem dopustili a přijali za krále, že ven k němu za 
glejty jezdili, s ním rokovali, a když zápisův na svá důstojenství 
arcibiskupské, biskupské dosáhli od něho, tehdy teprův spravedlnost 
jeho vyznávali a před lidmi oznamujíc chválili, kterak jest moudrý, 
dobrý a laskavý na Čechy a kterak on s námi bude jako otec las- 
kavý s dětmi svými nakládati; nýbrž aby se jemu vždy arcibiskupství 
nezmátlo, slíbil jest na smluvách Rokycán, když by arcibiskupem 
byl, aby světil žáky na kněžství pod oběma i pod jednou způsobou 
podle compactát. Tu každý vezmi sobě v rozum, co jest jím více 
hýbalo, pře-li svatá zákona Božího čili arcibiskupství? neb jakož 
praví, že jest přikázání Boží přijímání pod obojí způsobou, otěžte 
se jeho: jest-li také přikázání Boží přijímati pod jednou spůsobou? 
a díli, že jest, pročež jest tehda mnoho nesnází činil a činí mezi 
lidmi až do této doby? Pakli dí, že není přikázání, proč jest pak 
slíbil a svolil na úmluvách s císařem učiněných, aby žáky oboje 
světil na kněžstvo, totiž i ty, kteříž by rozdávali pod obojí i ty ješto 
pod jednou způsobou. A tak každý můž rozuměti světle, že ne pro 
zákon Boží k tomu svolil, ale pro své důstojenství, aby arcibiskupem 
byl a skrze to aby jich svým arcibiskupstvím jednu polovici poslal 
do pekla a druhou do nebe; neb jest to vědomé, kdo by činil proti 
přikázání Božímu, že jest každý na cestě zatracení, leč by toho 
