341 
pokál, ale zákon Kristův světlý, čistý, dokonalé svobody, ten své 
knězi, tiché, chudé, pokorné, trpělivé, skrovné, nekuř . . né, laskavé, 
dobrotivé, ač se jich nyní pohříchu málo k tomu vede a učí, bez 
osob přijímání, aby oni v tom kterých požitkův a důstojenství hle- 
děli, než aby všecky lidi k spasení vedli, tak jakož jest Pán Kristus 
vylitím předrahé krve své a svou smrtí dosti učinil, leč by to již 
na lidech některých jich nedostatky sešlo, tím by takoví sami již 
vinni byli. 
Item potom když byl císař sem do Čech uveden a za krále 
přijat, a jemu arcibiskupství nedošlo, ani Lupáčovi biskupství, tehdy 
zjevně i tajně bmiřili proti císaři, zapomenuvše se nad sliby svými 
a Rokycán v jednu neděli s některými kněžími kradmo a hanebně 
utekl ven z Prahy; a Lupáč z Chrudimi vyhnán, a kdež byli, tu 
opět nic dobrého o něm nepověděli. Ale zbouřili svým kázáním 
všecku zemi proti němu. Tu opět každý rozuměj více jich stálosti, 
proč se bouřili pro jiného, než pro svá důstojenství, a kdo jim potom 
bude moci věřiti? Neb protoliť by měli lidé zatraceni býti, že oni 
arcibiskupové a biskupové nebudou, sobě na to zápisův dobyvše; 
mají-li zápisy, nechť upomínají podle listův sami, lidí o to k bouřkám 
a k válkám nepopouzejíce. Ale první světí, ti sou před úřady utí- 
kali a kladli se (když jim lidé chtěli v ouřad) nehodnými, nýbrž 
druzí sobě i palce utínali, jako sv. Marek evangelista. Ale tito zpět 
činí, ano jim lidé nechtí, proto oni vždy mají se za nejhodnější^ 
když jedné abecedou prosmrdají a latině něco blektati umějí, zápisův 
sobě na to zjednavše, a velké zmatky v tom království učinili sou 
a činí až do této chvíle, neb toho sobě ani sami dovesti mohou, 
ani jiným dopustí, aby byli ti, kdož by sobě toho dovesti mohli, 
a ježto by k tomu hodni byli, ač by i s naší strany nebyli, nýbrž 
byť sobě o to palce utínali, ale zjednaliť bý rádi, aby o to lidí pa- 
seka zmordována byla, aby oni jedné pod tím svého dovedli, jakož 
pohříchu již jest o to dosti lidí zbito, zhubeno, i mnoho zlého skrze 
to dálo se a děje zde v zemi i v okolních zemích, ješto to všech 
lidí tajno není. Toto také zlé při tom běží, že mnozí lotři i Čechové 
neumělí, kapsou smrdíce žebráckou, a jsouce shledáni od lidí ve 
zlých a nešlechetných činech, pověsti i života jsouce zlého, běží do 
Vlach na svěcení. A tam kterak jeho zlé docházejí etc., přijdouce 
pak zase míždí lidi a závodí o jich spasení, řkouce: by knězi byli 
a nejsouce; a lidé nebožátka, trpíce tak velkou nouzi a nedostatek 
v duchovních věcech i musejí je přijímati, chovati i hověti, aby se 
jich milost neráčila ještě hněvati a zastihnou-li kterého s k . * . ou 
