342 
nebo v kterém jiném nešlechetném účinku, i tomu nesmějí nic řikati 
pro Rokycána neb pro jiné knězi, vědouc, že se mají jako svině ne- 
čisté, když jedna zachrochce neb zkvičí, tehdy jiné všecky vzhůru 
bývají a běží jí ku pomoci, nic toho nevážíc, proč ona chrochce neb 
kvičí, ona snad někomu sádlo snědla neb dítě roztrhala a neb jinou 
škodu učinila. Taktéž kněz, když některému lejku dceři neb sestře 
k dítěti dopomůže a nebo jemu ženu poruší, a když lejk nebožátko 
o to bude mluviti, tehdy ten kněz zpraví naň mořské divy, kterak 
jest veliký zlosyn a protivník pravd svatých; a tito jiní kněži budou 
na lejka chrochtati, a kujíce, aby jej vždy zkazili aneb vyhnali 
z města, anižť se poptají, proč se to děje? Pakli by jim kdo z bo- 
hatých neb urozených chtěl o to mluviti, i tomuť uloží mlčení svou 
chytrostí; neb já to pravím pod mou věrou, že nebožtíček Jakoubek 
z Berouna mluvil to ke mně o svém knězi Ritbuchovi: „shledáš to 
pane, žeť jej s jednou zastihnu", a bojím se, byť i ta příčina nebyla 
jeho zbití; neb jest naň velmi hrubě kázal, ažť jest jej vždy svým 
kázáním o hrdlo připravil. 
Také někteří kněží praví: Vdovy mladé v slib sou uvodili, aby 
Pánu Bohu čistotu slíbily, a po tom sou s nimi obývali i léhali, 
aneb jiní kněži jich tovaryši v tom viatyku se přemítali. Protož jest 
velmi potřebí lejkom s kněžími opatrně jiti vůkol, a na to pamatu- 
jíce, kterak zprvu a na počátku této pře, když lejk polapen byl, 
nerci v cizoložství, ale v prostém smilství, že sou jej kázali kněži 
upáliti aneb u vězení umořiti. A potom když kněži sami počechu 
pády činiti, jedni nižší, druzí větší, jedni do jednoho dítěte, druzí 
do dvou, do tří, do čtyř, a někteří bez studu zženivše se, nestydatost 
ukazovali, a jiní proti přirození živi jsouce a ho vadně mrzkosť hřícha 
sodomsky činili, ješto o tom hanba psáti, a to jediné, což sou se 
lidé na ně doptali, čert pak ostatek dobře ví, neb tomu každý můž 
rozuměti, žeť sou s to dosti chytří, že svých zlostí a nešlechetností 
tají, pokudž nejlépe mohou; a tehdy teprův počali lejkom ty tělesné 
hříchy a smilstvo méně vážiti, a pomstu oblehčovati, obměkčovati 
pokuty, ale zdá mi se ne duchem svatým. Neb onen pro cizoložstvo, 
aby zeď městskou k obci opravil; a zvlášť tu, kde se jest bál, aby 
tudy někdo nevyjda, nevyhnal kněze odtád a nebo ho nevypálil; onen 
věži, onen kostel, a onen rathouz dal 50 kop gr. A za to pak nakoupili 
kněžím plášťův, sukní dobrých, biblí, viatykův, mšálův etc. a jiných 
potřeb. Ale kněze když polapí v cizoložství neb v jiném nešlechetenství, 
tenť za to nic nedá, ani co trpěti bude, než ještě jiní kněži budou 
jej obhajovat], kážíce zaň Pána Boha prošiti, že jest pád učinil, a že 
