344 
kněžími vrtochy vrhl? Do Řekův, dávaje papeži Antikrysty, jakož ten 
připiš šíře ukazuje, kterýž jest sám pán papež list do Čech odeslal, 
ješto jest jemu z Řekův dodán. 
Tomu opět rozuměj každý, coť jím k tomu nejvíce hýbá, zákon-li 
Boží čili důstojenství? aby arcibiskupem byl, a činil-liť jest to i s svými 
modlářskými kněžími této země ke cti čili k hanbě, neb by pak 
o něho tam kdo chtěl psáti a nebo poslati ku papeži, a státi o to, 
aby byl arcibiskupem, kterak to bude moci učiniti slušně? Poněvadž 
pak již jest v těchto nadepsaných věcech shledán před císařem, za 
císaře a po císaři, a ted opět kterak jest tuto před papežem shledán, 
a co jest na všecku zemi uvedl, a bude-li o něho král jeho milost 
a neb kdo jiný slušně moci psáti a neb poslati ku papeži, poněvadž 
se jest k Řekům vrhl a chtě již ledajaks arcibiskupem býti, proti 
všem smlouvám, slibóm a zápisóm, i proti naší víře, a k tomu proti 
tomu všemu, jenž jest o něho všecko království psalo, slibujíce zaň 
za poslušenství otci svatému, jakož i sám též jest sliboval; a těm 
věcem všem svrchu psaným já, ačkoli jim nerozuměje, proto v tom 
je dobře znaje, i u vinách je již maje velmi velkých, postavil sem 
se a zasadil proti takovým kněžím modlářským a svévolným s Boží 
pomocí pro královu milost pána mého, také pro pána zprávcí a pro 
tuto zemi i pro svou čest, abych jim toho nedopustil. Pak-li by co 
bylo proti králově milosti, pánu zprávci a této zemi, v tom opraviti 
chci, jakž vaše milost rozkáže, bud řečí, statkem nebo hrdlem, za to 
prose vaší milosti; abyšte v paměti ráčili míti, jestližef co na potom 
skrze ně zlého přijde, králi jeho milosti, pánu zprávci a této zemi, 
že již tím déle vinen býti nemíním; a také žádám toho: co na ně 
provedu slušně i řádně, ať utrpí, jako na to bude slušeti, aneb opraví, 
jakož vaše milost rozkáže, a potom ať se toho ani jiného podobného 
k tomu nedopouštějí; pak-li by se dopustili, aby jim tyto věci všecky 
novy byly. A chtějí-liť, abych jich s pokojem nechal, nechť zaručí 
rukojměmi hodnými, poněvadž praví, že ještě v Čechách dosti přátel 
mají, pod 20 tisíci kop grošův, ať za mého ouřadu nic nekáží a ne- 
jednají zlého proti králi jeho milosti, pánu zprávci a této zemi, a já 
chci také zaručiti pány, rytíři i zemany i jinými dobrými a hodnými 
lidmi pod tolikýmž neb větším základem, žeť jim nebudu překážeti 
skutkem ani řečí. A tak tím obyčejem bude moci mezi námi mír 
býti. — Nechať káži, co je milý Pán Bůh naučil ku pokoji. Pakli 
by kdo řekl, že bych já snad z nelibosti tyto věci zpisoval, aneb 
že bych již chtěl ustoupiti těla a krve Kristovy Boži, pod obojí způ- 
sobou, aby to bylo všecko každému vyňato i z srdce i z oust. A pravím 
