396 
spelaeus). Zřejmě ukazují k tomu pathologické jizvy poraněných sou- 
peřů, jež na fossilních kostech až na naše časy se dochovaly ve smě- 
sici kostí zdravých a rozpadavých. Mnoho pokolení vystřídalo se ve 
klikatých jeskyních Křtinských, Sloupských, Eviných a jiných, ale 
tam také našla společný hrob v záplavě hlíny a štěrku diluvialního. 
Mláďátka ještě po smrti lnou ke kostem své mateře, stmeleny jsouce 
přepevně ve vrstvu travertinovou. I ostatky foetalní byly objeveny 
v četném počtu. Medvědi staří i mladí, mláďata vylíhlá i nevylíhlá 
záplavě a povodni padli za oběť. Ale na zříceninách zašlých životů 
vyrůstaly za krátko životy nové, a plémě medvědí střídalo se s je- 
sky novým lvem (Felis leo spelaea Goldf.) a s jeskyňovou hyenou 
(Hyena spelaea Goldf). V doupatech skalních trhlin dělili se 
o kořist zavlékajíce do jeskyní obrovské jeleny (Cervus mega- 
ceros Hart), soby (Cervus tarandus Cuv.), mamuty (Elephas 
přimigenius Glum.), nosorožce (Rhinoceros tich o rhinus Cuv.), 
zubry (Bos přimigenius) a j. Na tisíce kostí, ztrouchnivělých 
nebo dobře zachovaných v náplavu hlíny a travertinové breccii zřejmé 
dávají svědectví o zvířecích hodech v moravských jeskyních. Pod 
tají dostavil se také rosomak (Gulo spelaeus). A opět rozvod- 
něná řeka nebo prudký příval konec učinil všemu životu v jeskyních 
a sluj ich. Oddělené vrstvy diluvialní ukazujíť alespoň k několika pe- 
riodám. Potom člověk, vyplašiv z úkrytu dravé šelmy, sám se tam 
usadil jako troglodit. Jeskyně byly mu sídlem, hodovištěm i pohře- 
bištěm. Primitivní zbraně pazourkové, křemencové a kostěné tam na- 
lezené jsou prvou známkou tehdejší kultury. 
V Čechách ovšem nebylo až posud dokázáno objevení se člo- 
věka v periodě jeskyňových medvědů. Mnoho věkův od té doby uply- 
nulo, a čas dovede mnoho změniti až k nepoznání věcí minulých. 
Jiný ráz české půdy neposkytoval v té době takových skrýší za by- 
dliště anebo spíše památky tehdejšího lidstva diluvialního beztoho 
sporého nedožily se časů našich. Pouze v jeskyních trvaleji mohly 
se zachovati zbytky doby glacialní nejsouce v šanc vysazeny všelikým 
- nehodám živelným; ostatní zajisté byly odplaveny a na dobro roz- 
rušeny. Tak vysvětliti lze snad, proč v Čechách po člověku té doby 
nic nalezeno posud nebylo, ani blízko hranic moravských, ač z jeskyň 
okolí blanského nebylo na českou půdu daleko. 
Fossilie jeskyňových medvědů byly v Čechách jen pořídku na- 
lezeny. Sice zmiňuje se prof. Laube*) o hlezenné kosti diluvialního 
*) Über einen Fund diluvialer Thierreste in Elblöss bei Aussig. Silzungs- 
berichte der math. naturwissensch. Classe. 1874 p. 16. 
