64 igoo, £fan. Febr. Matt. 
Under det jag roade mig at eftergöra nå- 
gra forfok med Bennets Eledrometer, fåll 
det mig in, at underfoka, huru mycket den 
med vanlig guldfernifla ftrukne masfmgsfkif- 
van A. (Tab. i. Fig. 2.) borde gnidas med 
handen for at genom guldbladens B. B. ät- 
fkilljande tilkånnagifva Eledrifka åmnets när- 
varo. Jag ftrok dårfore med undra delen af 
knutna handen helt fakta ofver måsfingsfkif- 
van, hvarigenom en få ftark Eledricitet up- 
våcktes, at guldbladen flogo till fidorna af gla- 
fet, likafom de hade fått en fvag gnida af en 
Eledricitets - machin. Genom flrykningens 
minfkande minfkades ock Eledriciten, dock 
icke få at den tillika med ftrykningen alde- 
les uphorde. Tvärtom åtfkiljdes guldbladen 
betydeligen, når man blott lade undra delen 
af knutna handen på fkifvan och lyftadc 
den häftigt dårifrån. Med flata handen 
lyckades forfoket icke få lått och Eledricite- 
ten blef därigenom ofta omårkelig: men når 
blotta armen up emot armbogen lades på 
fkifvan och utan at férorfaka minda gnidning 
häftigt uplyftades, åtfkiljdes guldbladen altid 
med negativ Eledricitet och det ofta få flarkt, 
at de flogo till fidorna af glafet, i fynnerhet 
om fkifvan och armen på en gång vidrördes 
af andra handen, förr ån armen uplyftades. 
I allmänhet tycktes Eledriciteten härigenom 
blifva betydeligen forfterkt. 
