144 ijoo, ApY> Maj. £futu 
komligen afgjordt, at det finnes tvånne Ele&rifka 
ämnen* och at af dem intetdera år fedentairt, 
utan at bågge, få ofta en ele&rifk gnida vifar 
Cg, fara hvarandra til mötes. 
Detta mote har jag funnit flke efter föl- 
jande lagar, i) Om ledningen, h varigenom 
flafkan afladdas, år oafbruten, ehuru dertii ock 
nyttjades den finafte metalltråd, fynas, på den 
pudrade glas-fkifvan, inga figurer å någondera 
fidan. 2) Om urladdande ledningen år på et 
flålle afbruten, Iker mötet derimellan: midt 
imellän* om bågge E å båda fidor tråfla lika 
motftånd, d. å., om ledningens ån dar vid af» 
brottet, åro, på båda fidor lika trubbiga: el- 
jeft närmare den trubbigare, och om den ena 
år fpets men den andra plan, (ker mötet in- 
vid planen. Alt det famma hånder, om, i ftållet 
for fulkomligt afbrott, ledningen interpoleras 
med en dålig ledare; t. e, om filfpån ftrådd 
på glas £år utgöra en del af ledningen. Mötet 
fker då på denna iamre ledningen. Men ej 
i en enda punkt: ty bågge åndarne deraf be- 
finnas omgifne den ena med vågor och den 
andre med flrålar, men kring mötespunkten, 
ligger pudret orubbade. For ofrigt, ju ftarkare 
laddning och ju ftorre afftånd, ju ftorre åro 
ock figurerne, fom, hvar på fin fida omgifva de 
nårmaft af brottet belågne iedningens delar. 3) Om 
afbrotten åro flere och lika, dela bågge Eledrica 
dem fig jemnt imellan, ii at, om af brottens an- 
tal utmårkes med en jemn numer, fker mötet 
på ledningens medlerfta del, och om de åro 
udda, 
