i8oö, Jpr. Maj. $utt. 145 
udda, i medlerfta af brottet 4) Om afbrotten 
åro flere och olika, tyckas bågge Ele&rica lik- 
väl dela dem få fig imellan, at fumman af-de 
motftånd fom fkola ofvervinnas, blifver å båda 
fidor lika. Denna omftåndighet kan gifva an- 
ledning til betydelige uplyfningar, 5} Tredje 
och fjerde punkten galla endaft då, når led- 
ningens långd å omfe fidor och imellan de möt- 
fvarande af brotten, år lika, I agttages ej detta, 
har jag anmårkt några inéqualiteter, fom tiden 
ej medgifvit at denna gång närmare underfoka. 
Det Negativa Eleétricum befinnes fåledes 
i defia forfok ej aga florre tröghet ån det 
Pofitiva. Men hvad betyda då de bevis fom 
for FitANKLiNfka Theorien åberopas? 
De kunna delas i två Clafler: den f&rftä 
ianefattar fådäna, fom tagas af det Eleftrifka 
ljufets phénomener, och defle låra ej åga myc- 
ken vigt. De flåfta bero på ögats omdöme; 
och hvad år det underligt at den ene tyckt 
gniftan gå in och den andre ut vid famme 
ele&riferadc condu&or, emedan de trott en- 
dera vara nödvändigt ; då vi nu vete, at intet- 
dera äger rum, utan at en gnifta går ut, få val 
från den eleftriferade conduftorn, fom från 
den ditforde ledaren, få vida ingendera år fpets? 
Ty hvad i det foregående år bevifl hända vid 
fläfkors urladdning, gäller i almånhet åfven vid 
fprakgniftor, emedan de aldrig kunna paflera 
genom et medium, utan at famma medium 
förut blifvit laddadt. Defsutöm kan nian ofta 
vid en fprakgnifia tydeligen fe # at den vid 
K 4 andar» 
