1 8oo, Jpt. Maj. zftm i st 
torkar aideles bort och likfom forfvinnér, famt 
år dårföre otjänlig till godfel. De tvånne forft- 
nåmde forter upvråkas i myckenhet under fvåra 
flormar i bugter och vikar, hvaråft de låggå 
fig i flora högar, fom hår kallas Sldke-dijor. 
På grunda Milen blifva de beftåndigt qvar- 
liggande; men dar djupt vatten finnes, gå de 
fnart till fjös igen, hvarfore de i tid måfle up- 
koras några alnar ifrån firanden, hvaråfl de 
låggas uti flora någorlunda hoptrampade högar, 
hvilka formeras dels fom fåckertoppar, dels af» 
långa men altid flora och höga. Når detta blife 
vit gjordt hofletiden (då det ock altid bor fke) 
och hogarne legat orubbade till fommaren där- 
på, har jag altid funnit dem till hälften mindre, 
Sjögråfet fullkomligt brunnit, rutnät, fvart till 
fårgen och likt fåre-gjodfel. Längre tid ån den 
nyfsnåmde bor icke Sjögråfet få ligga i hågat 
forrån det utfores på åkern, emedan det då 
få fmåningom förvandlas till mull och blifvet 
till gjodning mindre kraftigt. Några dagar >fåfr- 
ån laden utfås, har jag låtit utköra denna godfel 
på åkern, och nedplogt den ibland fore fånings- 
dagen, ibland fedan fåden blifvit utfådd, h vil- 
ket fednare jag funnit vara det formonligafle» 
Ju tjockare man har tilfålle at utbreda denna 
godfel pä åkern, ju båttre år det. 100 a 120 
goda lafs håraf bor minft på tunnelandet an- 
våndas, och fåden bor då fnarare utfås tunnfc 
ån tjockt; emedan denna gjodfel vanligen gif- 
ver jorden tilråckelig fiyrka at frambringa eu 
ganika 
