294 
igoo, Oct. Nav. Dee. 
1 3. I Lungfot af får och bulnad i lungan* 
har jag fållan funnit Kinan nyttig, förr ån 
fontenelle blifvit anlagd på ryggen, med 18 
til 20 årter: och når den börjar flyta, har 
jag med forundran fedt hurufom de kunnat 
tåla Kinan, 10m förut var få farlig. Den blir 
fedan dageligen välgörande, endaft de tillika 
kunna vara i rörelfe i fria luften, fedan 
alla inflammatorifka fymptomer uphordt. Flera, 
fom haft lungfot i den grad, at de hade 
Kedifka febern, mogen uphoflning, andtåppa 
och nattfvett, mycket utmagrade, hafva med 
deffa vilkor tagit Kina, och funnit {ig vål 
dåraf. Lifstiden har åtminftone dymedelfl 
blifvit forlångd, då de fynbart blifvit ryckte 
ur en öfverhångande dödsfara: och några 
hafva fedan återvunnit en god hålfa. Det 
forftås, at åfven mycket kommer an på die- 
ten, och flera behofliga medel. Vanan at da-s 
geligen vara i fria luften, hvarmedelft alla 
defs eljes få fkadeliga ombyten blifva dragé- 
liga, och motus involuntarii befordras, bidra-? 
ger ganfka mycket til curen. I den lungfot, 
dår vafa abforbentia åro ovårkfamma, år Ki« 
nan et vårkfamt medel. Jag har dock altid 
funnit, at de fjuka båttre tåla den cfficinela 
ån cjen gula. Benägenheten til inflammato- 
rifka .ftockningar orfakar vål, at den gula, 
fom mera hettande (oxigenerande) mindre 
ofversnskommer med fjukdomen, 
i* 
