314 igoo, OM. Nov. Dec. 
ning m. m. utleta hvad fom få ofverrurrrp- 
lande betagit lifskrafterna fin verkfamhet; ob- 
du&ion var den ut våg man förmodade fkulle 
hårom gifva någon uplysning, i anfeende hvar- 
til den ock dagen efter dådsfallet anftålltes; då 
de förborgade fel i kroppens mechanifme up- 
tåcktes, hviika jag tror hufvudfakeiigen dertil 
hafva bidragit. I barndomen har han haft 
början til Rachitis och federmera en långvarig 
Alte, fom utan tvifvel bidrog at grundlägga 
en fvag hålfa, hvilken under hela lifstidea 
följde honom och af tråget arbete ån mera 
forderfvades. En kort hack-hofta hvaraf han 
alt jåmt befvårades gaf redan i yngre åren 
anledning at mifstånka et forfvagadt broft, 
men for ofrigt var han aldrig angripen af nå^ 
gra häftiga broft-anftoter. Til flaturen var 
han underiatfig, med ftort hufvud, korrt hals 
och ovanligt långa armar (fom torde kunna 
Jiånledas af den rachitifka difpofitionen ;) for 
ofrigt loshullt och allt ifrån yngre åren myc- 
ket bleklagd. I fin diaet felade han fornåm- 
ligaft medelR et näftan oafbrutit mllafittande; 
ganfka fparfam kropps rorelfe famt mer ån 
vanligt ofverflodande i Tobaks rökande och 
Caffe drickande. Utom åtfkilliga merendels 
lindrigare feber anftoter vanliga ft af catarrha- 
lifk art, hvaraf han nåflan årligen befvårades, 
klagade han aldrig ofver några plågor, forrån 
under fidfla året af fin lefnad, då en befvår- 
lig andtåppa fom oftaft hindrade honom at 
med 
