30 ISIO) ^an^ Febr. Mart. 
SA. — — — — — ^ — — , 
3 2 
Häraf fas SL _ SA Ct«' — t^* + 
= fnaw^""^ (n — f . n i). Detta gif* 
ver anledning till följande Hutfatfer. 
i:o» När ^ > i , har SL — SK et jakadt 
värde 5 och Parabel -Afymtoten Kr faller inom 
Lq. (Fig. I). 
2:0. När w < f har SL — S?^ åter ett ja- 
kadt värde och Hyperbein Kr faller Jmellan 
Afymtoten SE och Lq. (Fig. 2). 
3:0. När w~f 5 blir SL — SA^^o^ hvil» 
ket Öfverensilämmer med det, foni i föregående 
är nämndt om denna händelfe. 
4:0. Ifrån n:=:f till w := i är SA ftörre än 
SL, och Ar faller utom kroklineen. 
^:o. Efter w är en förfvinnande ilorhet 
och 2 — w är minfta digniteten af ot^ i der Se« 
ries, fom uttrycker värdet af SL — SA? få föl* 
jer att SL — SA förfvinner när « < 2, då äf- 
ven A^ är i egentelig be märkelfe afymtot till 
Lq, Men när w 2 3 blir SL— SA— a, hvil- 
ket inftämmer med det fom i näftföregående 
är anfördt om denna händelfe 5 efter Eqvatio* 
nerna 4^* ^at^ v^ och = 4/?^; uttrycka 
tvänne parablar med en gemenfam parametet 
4a ^ hvilka hafva fma toppar^ den förra i A 
den 
