ISIO, ^ul Atlg. Sept. I9f 
Bladen äro mindre, vanligt rundare, utan mark*-* 
liga ferraturer , men fnarare naggade och 
med tydeligare och mer uphöjde vener j 
öfre ytan är mörk — ej ^lifligt grön eller 
glänfande, utan dunkel^ hvaraf Ikilinad Uraxt 
fynes, 
Blomjlängeln altld vriden (fällan hos rotundifoUä)^ 
rödlätt — ej grön, blott med ett litet fjäll 
midtpå, ej flere ilörre. 
Blomtnorne färre, något mindre och mer klock-» 
formiga, gröngula till färgen, aldrig helt 
hvita eller liffärgade, Hvar blommas e- 
gen lljelk är tjockare invid blomfodret — 
famt blomfjället kortare än ftjelken» 
Blomfodret mindre, med flikfpitfarne aldeles till* 
tryckte, famt tydeligt f *faörnig vid bafen. 
Hannftrangarne äro bredare, och blott de fram* 
fte (ej allrt) ftiga upåt under öfre kronbla- 
den. Knapparne äga en märkbar grön fpits, 
fom ej fynes hos rotundifolia hvars knappat 
äro endaft trubbiga i öfre ändan* Opnin- 
garne (Tubuli) i den nedre (upåt vettande) 
ändan, äro längre, mera bukige, åtfkilda*» 
re, ej få hoplutarde, och aperturen vidöp^ 
pen och icke få hopdragen. 
Stiftet är tjockare, närmare märket khtbblik ^ ^ 
famt altid grön (ej röd)» Ändteligen är 
Märkets kant mycket tydligare och papillerne 
längre, 
N 2 Säle« 
