1812, i^p. Maf. 7un. 
fo^/o/^ r/7/ UppJIallmTig a§..^^ i Sverige.., fiime 
''HYMENOPIEM,. 
—v '> 
JL#å naturens känneijoni ifeke 'fcan umbaiå deni 
fyftematilka uppftällningeti, och dennä Tédnires 
egent'el^g^a5^ändamål5 är att ph lättalle fatt åftad^ 
komma Arternas igenkännäTidé, få tyckeS det 
böra komma på ^tfc. tlt^ htad^^utväg man nyttjar 
till en fådaft uppftällnin?^V'C.ffdåft ända^m^^ 
af värkeligeri uppnås. Utan^ eih noggrah jämfö- 
relfe mellan 'varelfernay^.är fngen clasfificatiön 
dem imellan tänkbar. Saken blifver éndatl den^ 
att välja de mäft béftändiga och i utöFningen 
lätttaft anvä^ndbara kännemärken. Såli^des kaa 
den anatomiika granfkningen / ehuru alldeles 
oumgängelig för de högre grader af clasfifica** 
tionen^, icke användas for de lägre, fåfoiii va« 
lande alt för fvår, om, ej omöje^ig. Till des* 
fa fednare hörer Genur^ hvilket länge brytt Sy-» 
ftemförfattarne, faftän det ifi g fjeif itke kan 
vara att an fe for annat, an fåfom én gemenfam 
nibrik öfver visfa arter, i Hkliét med andra för« 
delnings rubriker i fyftettiét, men fom gifver 
fjelf kännemärke för arten, få' fnart dehna fed-* 
mre är enfam i fut flägte. 
Uti Infecternas u^ipftällning har,' fom'be«* 
kant är, Fabslicius antagit munnd^larne till ikil- 
jemät'1 
