1812, Jul Aug. Sept. 163 
II med lätthet lUtrölkas. Denna method, ehuru 
i allmän i de länder, där bränflet äger litet eller 
1 intet värde, är dock på andra ftällen koftfaip, 
j och altid förenad med fvårigheten af vidlyftig 
i byggnad, emedan halmen intager det mäfta 
i rummet, famt eldsfara och olägenhet af rök, 
' fom meddelar fin fmak åt fäden. 
1 
I 
Till undvikande häraf hafva andra före- 
^ dragit att torka fäden efter tröfkningen, och 
därtill nyttjat, dels färfkildta eldftäder och tork- 
ningsrum, dels den värma fom vid förutvaran- 
de inrättningar (unnits öfrig, och eljeil fkulle 
gått förlorad. Mångfaldiga, mer och mindre 
åtlkiJda, methoder hafva dertill blifvit använ- 
de, iblaiid våra landsmän, vl{ Aljlröm ^ Hesfeliu!^ 
Stridsberg vn^å flere, och bland främmande, i 
fynnerhet af Intieri^ Neapolitanare, famt den 
namnkunnige franlke Författaren Duhamel. Alla 
desfa färlkiJta fätt hafva likväl gemenfamt föl- 
jande olägenheter, hvilka jag föKt undvika uti 
min upfinning: 
1:0 Uti Intieris och Duhamels machiner lig- 
ger fäden ililla och täpt, hvarigenom ytan får 
en ftarkare^ hetta än det inra, och torkningen 
blir ojämn. 
2:0 Af famma orfak blir en ftor del af 
Vattenångan inftängd, hvarigenom fäden fegnar 
Qch mjölet får en mörkare färg. 
3:0 Säden måfle derföre uti dem ligga 
qvar, minft ioåi2 timmar, för att blifva torr^ 
fom är 20 ä gångor längre tid^ än i den 
här beikrefne inrättningen, 4:0 
