176 ISIS, JuL Aug. Sep, 
inconfeqvent eller oanvändbar , hvarigenom den 
Electrochemifka å{iij;ten får en öfvervägande 
fannolikhet, få vinner den ännu ytterlit^are ftyr- 
' ka af följande förfök fom jag i en föregående 
afhandling åberopat och fom jag här fkall åtei> 
kalla i Kongk Academiens minne. 
Man fäfte ett litet trädkol i ena ändan af 
en platinatråd, fom är i förening med ena po^ 
len af en ftor och tillräckligt kraftig electrifk 
Stapel och man införe d^t uti ett glas fyldt 
med vätgas eller qväfgas och beröre det med 
en platinatråd från Stapelns andra pol. Kolet 
kommer därvid i glödgning och en åfkådare, 
fom icke vet af combinationen med Stapela, 
fkall anfe att kolet brinner, Eldphenomenet åt 
likväl vid detta tilfälle aldeles detfamma fom 
vid förbränningen, och det fynes vara temme* 
ligen ricktigt att af lika phenomen Huta till lika 
inre orfaker , d. ä. att vid det ena tillfällel lik.* 
fom vid det andra, motfatta Eleetriciteters för-t 
ening frambringar elden. Då kolet vid fin för* 
bränning i fyrgas icke condenferar fyrgafen^ 
utan i defs ftälle uplöfes af gafen, få att denna 
efter (in förvandling till kolfyrgas behåller fam* 
ma volum fom den hade fåfom fyrgas; [k kaa 
eldphenomenet vid detta tillfälle icke bero pli 
fyrgafens decompofition fåfom gas, få mycket 
mindre fora kolet vid fm utvidgning till gas- 
form ockfå fynes behofva abforbera värme 5 u«- 
tan elden måfte vid detta tillfälle tydligen haf^* 
va en annan orfak, och i våra kunlkapers när- 
varande itällning är ingen fannolikare, än att 
den härrörer från uiladdningen af de motfatta 
