178 1812, Jul. Aug. Sept. 
af någon flarkare Electropofttiv kropp, och d5 
fyret är den enda, fom i Electropofitiv egen- 
Ikap öfverträffar fvaflet, få kan det fiftnämda 
ur fina föreningar med bränbara kroppar en- 
daft fkiljas af fyret. Svaflet behöfver fåiedes 
inflytelfen af aldeles motfatta Electriciteter för 
att ur desfa b|da föreningar återftäilas till fvafvel. 
Det är därvid anuiarkningsvärdt, att då 
en fidan bränbar Electropofitiv kropp är före- 
nad med en oxiderad Electronegativ, få tillta- 
ge-, genom förftöringen af det, om jag få får 
- fäga, Electropofitiva anlaget, kroppens Elec- 
tronegatiya förhållande till fyret,, hyartiU den 
den nu yttrar en långt verkfammare affinitet, 
t. ex. då fvafvel eller phosphor äro förenade med 
kalkjord eller barytjord. Då åter en Electro- 
pofitiv kropp är förenad med en icke oxiderad 
Electronegativ, märkes icke en fådan ökad af- 
finitet, och föreningen? Electronegativa förhål- 
lande titl fyret är fvagare än den mot fyret 
inäft Electronegativa kroppens, af (Jet fkäl' att 
den Electronegativa Radicaln har genom mätt- 
ningen af en del af det Electronegativa anlaget 
förlorat lika mycket, fom den Electronegativa 
genom famma mättning vunnit, och då fummaa 
af bådas Electronegativa förhållande till fyret 
måfte verka, få måfte ock den bränbarare krop* 
pens frändfkap till fyret minfkas i famma för- 
hållande, fom den andras mängd är flor eller 
defs frändfkap till fyret ringa.. På detta fatt 
kunne vi förklara ett phenomen, fom jag i det 
följande kommer att omtala, att t. ex. Guld och 
Xenn icke åtlkiljas genom fmältning med Sal- 
peter^i 
