I8I2 5 ^^g' H'^" 
191 
|ag har vid flere metall oxiders analyfer^ 
der jag itke kunnat vinna pålitliga refultaf: gc» 
nom directa förfök, betjenat n.iig af beräkning 
f rån ^den fvafvelbundna metailens fammanfätt- 
Siing, och jag förfökte det äiVen här. 
3. Smfvelhundm antmon, i del pulverifc 
rad antimon blandades med ^ delar rent fvaf*. 
velbundet qvickrilver3 i en vägd glasretort, 
och blandningen deftillerades i fandbad, tills 
all öfverfiödigt tillfatt Cinober afdcfti lierat. Jag 
erhöll I3373 fvafvelbunden antimon j men då 
några röda firimor fyntes i öfre delen af re^- 
tort-hvalfvet, h vilka jag anfåg för äiinu qvar^ 
:fittande Cinober, uphettade jag retorten ännu 
en gång till full hvitgiödgning. Masfan kotn 
därvid i kokning, fvafvelbunden antimon för- 
flyktigades och mera af det röda ämnet bilda- 
des i retorthalfenj jag fann det nu vara ett 
genom luftens åtkomfl bildadt vitrum antimonii^ 
Då den fvafvelbundna antimon få lätt kommer 
i kokning och det fåledes är fvårt att af&iija 
all Cinober, utan att tillika förj^aga en del an=^ 
timonj få kan äfven detta förfök icke gitva 
något rätt fkarpt refultat. Man fer likväl att 
ox;idulen icke kan innehålla mer än 18,6 delar 
fyra emot 100 delar metall, hvilket fåledes Ir 
något mindre än hvad de faregående förfökeii 
gifvit, 
4, Hvit antimon^oxid lOQ delar antimon fyr« 
fattes med ren falpeterfyra i en vägd glaskoif> 
oqh gaf> efter Jiolfvens firila upglödgning 
mellan fria kol i flera förfök 126, I27i till 
N 5: |27f 
