192 1SI25 Jul Aug. Sept. 
1274 antimon-oxid 5 Jpm hade en fvag 
dragning i giilt. 
Samma qvantitefe metall behandlades, med 
kongsvattenj iÖsningen blandades med mycket, 
varmt vattt^n och den fällda oxiden ^vättades 
väl med vatten och torrkades fträngt. Vätfkan, 
hvarutur den var fälld, grumlades icke af aU 
kali. Den torra oxiden hade på fma ftnilen 
Citrongula fläckar, och var på andra fnöhvit, 
I .^lödgning blef den förft gul och ledan, vid 
fuil hvitgiödgning 5 fnöhvit. Pen vägde nu 
I2655'6 deiar. Denna fyrfättningsgrad innehål- 
ler fåledes icke öfver 27-»^ och icke under 26 
delar fyre emot 100 delar metall ; man fer där-« 
af ganika tydligt, att metallen däri är förenad 
med i| gång få mycket fyre fom i oxidulen, 
men äfven här äro de numerära refultaten vj^^ 
rierande. 
För att genom ännu en annan operations* 
method vinna, om möjeligt, ett fäkrare refuU - 
tatj blandade jag i en liten glaskolf med myc- 
ket fmal hals lika delar hvit antimon-oxid och 
finrifven antimon - metall. KolfveTiS hals blef 
därpå utdragen till hårrör för att hindra luft-» 
ombyte. Den uphettades i fandbad till glödg- 
ning, hvarefter hårrörets öpning igenfmältes» 
Blandningen hölls fmalt nära en hel time» 3 
gramuier antimon-oxid hade därvid uptagit 0,823 
metall, reften fanns famlad på kolfvens bottn 
i ett väl flutit metallkorn. Då jag omfmälte 
den därvid erhållna oxiduln med lika delar me«. 
tallpuiver, uptog den ännu O3O3 gr. metall^^ 
