13 la, Jul ÄLig\ Stpt, 
från någon inblanrlad jernhalt. Då jag anftälda 
detta förfök i en vägd glaskolf med ren, rö- 
kande falpeterfyra, erhöll j^g 'af loo delar anti* 
iTTon 131 delar gult c: iftall initls-t pulver, och 
oacktadt jag Öfver detta pulver afdeRillerade^ 
nya portioner lyra , ia ökades det icke mer 1 
.vigt. Då jag arrvände en biandning af falpe* 
terfyra och faltfyra, erhöll j-ag endaft 129 till 
130 delar af det gula pulvret och det Vann äf» 
ven då :<:ke mer i vigt genom repeterad kok* 
ning med lyran. Talen 30 och 31 ftå icke i 
något vanligt förhållande till de förut fundna j 
jag förmodade fåledes att antingen en portion 
antimon blifvit föiflygtigad , eller att en an« 
nan förening emellan tvenne fyrfattningsgrader 
uppkommit^ hvilken af fyrornas åtgärd icke 
kunde bringas till en högre fyrfättningsgrad. 
Jag {kall här förbigå alla fnicktlöfa forfök. 
att utreda detta, och anföra dem fom omfider 
'fullkomligt lyckades. Ren pulvriferad antimon- 
metall förbrändes i en filfverdegel med 6 gån- 
ger fin vigt ren lalpeter och masfan hölls glöd- 
Igad i elden en hel timma. Den öfvergjöts ef* 
ter jaffvali:ing med kallt vatten, hvarmed det 
olöfta pulv et några gånger tvättades, det olö* 
fla ötvergjöts därpå och kokades en timme med 
Vatten, lösningen filades, atröktes till torrhet 
och masfan öfv rgjöts och digererades med ut» 
fpädd falpt-terfyra. Det olöÖa, fnöhvita pul» 
vret utlakades väl med vatten, torrkades och 
^Uphettades i en platina-degcl otver en fpiritus* 
l^mpa, tills det blifvit mörkt brahdgiilt, och 
det qvarhöUs ännu en Hirné öfver lamplågan ^ 
: " till 
