264 iSi2y Oct,. Möt/,. Bec, 
tionen ^ ^ — I = 0,' få rnåfte äfven j/, , 
I * , c 3/20^ I vara rötter till eqvationen 
a 
^ I — o 5 det vill fäga + i (hvared \ re- 
prefenterar ett huru fom häldft gifvet helt tal) 
är allmänna formen af roten till eqvationea 
a 
jj/^ I 05 famt flu^eligen 
^ — 2 F( L— — L 1 \y i t=: o for* 
^ ä 
nien af den qvadratilKa etjvation fom på en gång 
a 
£ 
innefattar hvarje rot till eqvationen y -f* i = o 
jemte defs reciproka. Således, om y* j o 
vore den till uplösning framftällda eqvationen, 
och i följe deraf s^i, eller ö = o, famta = 4, 
blefvo z/^ — 2 F(f + 1, och — . 2 F(|^)y + 1^ 
eller z/^ — 2F(q i ^)y'-{^ I9 det vill fäga 
— 2M^).y+ I och z/^ + 2fiiq\y 4- I fom 
multiplicerade med hvarandralkulle gifva;/"*-}- l| 
hvarföre, då desfa äro — ^V(2).^4"l' 
+ V(2).?/+ ij måfte nödvändigt 2/(f ^) vara 
:^ V(2), och /CJ ^) ^ V(JX 
§. 9- 
Vi hafva nyfs bevift , mot flutet nämligen af §, 7, 
~ ) >' + I = O är den eqvation 
hvars 
