iSi2, Oci, Nov. Dec, 26^ 
Iivars rötter i allmänhet äro yy och defs reci^ 
proka 5 fåledes emedan jVv alltid är ^ (^5)*', blif- 
— -j-. 1 £== o den eqVation 
v ^ 
hvars rötter i allmänhet äro \/yy och defs reci* 
proka. Om nu denna eqvation antoges , att i 
något cnikildt fall vara gifven följande: y^^ 
^ F(y),y I = o 5 hvarigenom F^^^— — ^ =3 
rcy) r= FC2 A..2^ -j- y)^ och i anledning dera£ 
^ =2^.2^+ yv eller - =3 .L.J-_^ 
a a 2V.2q 
(hvarvid nämligen A. för hvarfe och ett determi'" 
jieradt värde af y kan vara hvilket affirmatift 
eller negatift tal fom häidtt), få blefve — 
I c=o den qvadratilka eqvation hvars rötter i alU 
snänhet voro j/^ och defs reciproka, det v^ili fä- 
ga y^—2^\- — — L-^'^J-jy^j vore 1 allmän- 
het en qvadratiik factor till^ f/f^"— 2 F(y).2^'' 
hvaraf fluteligen alltfå följer, att,, om 2f + y 
fubftiiueras i ftället för blifver 
^ F^— — ^ — é-^-^jy^ I 1 allmänhet en qva- 
4ratifk factor till z/^" —2 F(2f + y)/ -j^ I, det 
viU fäga till -f ^ ^(y^-/ + 
IQ 
