117 
sidestillede, andre adventive. Om Prof. Ørsted ikke har 
vidst dette eller ikke har tænkt derpaa, skal jeg lade uaf- 
gjort. Skal man dømme af hans Definition paa en Blomst, 
maa man idetmindste antage, at han ikke har vidst det, 
dengang han lavede Definitionen, og at han ialtfald ikke har 
tænkt paa det, hvergang han sidenefter gjentog Definitionen. 
I Definitionen forudsættes det jo nemlig, at en Knop altid er 
sidestillet i Hjørnet af et Blad, og idet Definitionen gaaer 
ud fra det Givne , at en Blomst er en Knop, faaes atter 
det samme uheldige Facit: »En Blomst er altid en Knop i 
Hjørnet af et Blad.« 
Det kan imidlertid ikke hjælpe at fortabe sig i Gisnin- 
ger, der mere fremkomme her for at tilfredsstille den Menne- 
skene medfødte Trang til at efterspore A årsagerne til for- 
bausende Fænomener, — og Prof. Ørsteds Historie om 
»Blomsterplanter uden Blomster« er uimodsigeligt et høist 
forbausende Fænomen, — end fordi de egentlig vedkomme 
Sagen. I og for sig er det jo aldeles ligegyldigt, ad hvilken 
Vei Prof. Ørsted er naaet til sine Slutninger, om ad den 
ovenfor antydede eller ad hvilkensomhelst anden ulogisk og 
ubotanisk Vei. Selve den Slutning , hvormed vi hidtil have 
beskjæftiget os, nemlig Definitionen paa en Blomst, forandres 
jo ikke i mindste Maade, enten den er opstaaet paa den ene 
eller den anden Maade. 
IV. 
Det tør nu vel ifølge det Foregaaende antages at være 
gjort tydeligt, at den første og som det synes væsentligste 
Bevæggrund for Prof. Ørsted til at frakjende Gymnospermerne 
Blomster, nemlig hans reent forkeerte Forestilling om, hvad en 
Blomst er, at denne Grund er af den Beskaffenhed, at den 
selvfølgelig ikke kan benyttes til at bevise nogetsomhelst om 
Gymnospermernes Fruktifikationsorganer. Det er egentlig 
unødvendigt at gaae videre, thi naar Grundstenen af en 
Bygning er sunken hen i Støv, falder vel Bygningen af sig 
selv. Men siden vi nu engang ere i det, kan det dog maa- 
