141 
os bekjendte Planter er tilfældig, kan dog neppe forvirre en 
Naturforsker, der er vant til overalt at see, hvorledes det, 
der paa et Sted er Regel, paa et andet Sted er Undtagelse, 
og omvendt. 
For at belyse Forholdet hos Cycas endnu fra en anden 
Side, skal jeg tillade mig et lidet Tankeexperiment. Sæt at 
man giver en Botaniker, der ikke kjender Cycas, den Opgave, at 
konstruere en perennerende og aldeles ugrenet Blomsterplante, 
der tillige skal være polykarpisk, o: gjentagne Gange frembringe 
Blomst og Frugt. Hvorledes kunde denne Opgave vel løses? 
Netop paa den Maade, som Naturen har løst den ved at frem- 
bringe Slægten Cycas, og ikke paa nogen anden Maade. Man 
kan variere Forholdet paa mange Maader i det Enkelte; man 
kunde forsyne Planten med Blade af hvilken Form, man 
vilde, give den forlængede Ledstykker, o. s. fr., men det 
Væsentlige vilde dog altid blive det Samme som hos Cycas. 
Hvorledes stiller Prof. Ørsted sig nu overfor Fænomenet 
hos Cycas? Hans Ord ere følgende, og vi skulle her drøfte 
dem udførligt, da vi i det Foregaaende have behandlet denne 
Side af hans Beviis noget stedmoderligt: 
»Hos Cycas er det de primære Blade paa Hoved- 
»axen, som saaledes omdannes [o: til Frugtblade], et For- 
»hold, hvori denne Slægt afviger fra alle andre 
»Blomsterplanter« (Forhandl, ved de skand. Naturf. 
ottende Møde, pag. 717). 
Ja man troer neppe sine egne Øine, naar man læser en 
saadan Paastand, der røber en iøinefaldende Mangel paa 
Kjendskab til et af de meest elementære botaniske Forhold. 
Jeg behøver blot at henvise til den ovenfor aftegnede Myo- 
siirus, hvor det netop er de af Prof, Ørsted saa logisk be- 
nævnte »primære« Blade, der ere omdannede til Frugt- 
blade, og enhver Botaniker vil da vide, at der gives Tusinder 
af Planter, hvor samme Forhold finder Sted. Prof. Ørsted 
har altsaa kun seet paa de Planter, hvis Blomster ikke 
ere Blade paa den primære Axe, og uden at tænke sig om 
eller uden at undersøge, om denne Omstændighed da er 
