173 
opmærksom paa det egentlige Forhold. Den nederste, af Rod- 
stokkens fleerribbede Blad eller af Jord eller Dynd dækkede 
Deel af Skeden er derimod i lang Tid ufarvet, opefter med 
en jævn Overgang fra den hvidgule til den grønne Farve. 
De ældre Skeder, der ere fjernede ved 3—4 Ledstykker fra 
Spidsen af Rodstokken, antage imidlertid paa dette inderste 
Stykke snart en mørkere Farve paa samme Maade som Til- 
fældet var med Rodstokkens Blade: der viser sig først svagere, 
senere stærkere og bredere, kastaniebrune eller tilsidst sorte- 
brune Længdestriber, der omsider oftest flyde sammen til et 
sammenhængende brunt Belte. Opefter aftage disse brune 
Striber i Farveintensitet og blive efterhaanden ubemærkelige 
henimod det Sted, hvor den grønne Farve begynder at træde 
frem. Ved en omhyggelig Undersøgelse kan man imidlertid 
godt forfølge dem heelt op til Skedens øverste Rand i Form 
af fine og temmelig klare, tætstillede Længdestriber, hvorved 
Skeden i det Hele bliver fiint stribet paalangs. Disse for- 
neden brune, foroven klare Striber ere overfladiske, tæt under 
Overhuden beliggende Bastbundter, som vi senere, i det ana- 
tomiske Afsnit, nøiere komme til at betragte. Det vil lige- 
ledes dér nærmere blive omtalt, at Skedens brune Farve ofte 
tillige foraarsages af de med Alderen bruntfarvede Epider- 
misceller. 
Skedens Ribber eller Karbundter ere i det Hele af 
samme Beskaffenhed som Ribberne hos Halvgræsarternes 
Bladskeder i Almindelighed, nemlig talrige tætstillede og 
paralleltløbende retlinede Ribber, der hist og her anastomo- 
sere ved ret- eller skævtvinklede Tværribber. Hos Eleo- 
charis mangle Tværribberne næsten ganske paa de to nederste 
Centimetre, medens de forøvrigt ere tilstede i temmelig stort 
Antal. Længderibbernes Beskaff'enhed, navnlig deres Form og 
indbyrdes Stilling i den øverste Deel af Skeden, har jeg funden 
at være i alt Væsenligt konstant hos alle de Exemplarer, 
jeg har undersøgt. Tab. I, Fig. 12 fremstiller i noget for- 
størret Maalestok det øverste Stykke af Skeden spaltet og 
fladt udbredt. Man bemærker her først, at der findes en ved 
sine store Dimensioner iøinefaldende Midtribbe, der ender 
