185 
til at supplere Billedet af Plantens arkitektoniske Sammen- 
sætning; en mere detailleret Beskrivelse af Blomsterne ligger 
udenfor nærværende Afhandlings Plan. 
4. Rødderne 
hos Eleocharis vise en stor Ensformighed baade i Form og 
Stilling og give derfor ikke Anledning til mange Bemærk- 
ninger. 
Ved Spiringen udvikles rinieligviis ligesaalidt nogen 
Hovedrod som hos andre Cyperaceer, og Planten har saaledes 
sandsynligviis kun Birødder. Paa det udviklede Stadium af 
Planten, som vi have beskjæftiget os med, ere under alle 
Omstændigheder alle de Rodorganer, vi træffe paa, Birødder. 
Birødderne udspringe altid med regelmæssige Mellem- 
rum fra ganske bestemte Steder af Rodstokken, 
nemlig tæt under hvert af Rodstokkens Led i en Halvbue 
rundt omkring Basis af Rodstokkens fleerribbede Blad; fra 
denne Stilling træffer man aldrig Undtagelser. Oprindeligt 
dannes Buen af en enkelt Række Rødder, oftest tre paa 
hver Side af Bladet, medens et smalt Rum i Midten er frit; 
senere udfyldes dette Rum med nye Rødder, og der udvikles 
oftest to eller tre tæt sammenstødende Rækker af Rødder, 
der tilsammen danne et mere eller mindre tæt Rodknippe. 
Da det fleerribbede Blad med den af det indesluttede Stængel 
afvexlende udspringer fra den opadvendte og den nedadvendte 
Side af Rodstokken, følger af det Ovenanførte, at Rodknip- 
perne vise den samme Vexel med Hensyn til deres Udspring. I 
Reglen begynde Rødderne at vise sig paa det andet Led regnet fra 
Spidsen af, samtidigt med at den opstigende Stængel krummer 
sig opefter (Tab. I, Fig. 1, h^), og paa samme Tid har det 
nærmest foregaaende Rodknippe gjerne naaet en Længde af 
1—3 Centim.; disse Tids- og Længdeforhold maa der imid- 
lertid ikke lægges synderlig Vægt paa, da der. finder en stor 
Afvexling Sted i saa Henseende. Birødderne have en regel- 
mæssig cylindrisk Form og omtrent ens Førlighed i hele 
deres Længde, nemlig et Tværmaal, der hos de forskjellige 
Rødder vexler fra 0,2— 1 Millim.; kun lige mod Spidsen 
