205 
ulige langt frem paa Vedringens indre Rand. — En Ejen- 
dommelighed ved Karbundternes Stilling maa endnu særligt 
fremhæves. Medens man ellers paa Tværsnittet af en mono- 
kotyledon Stængel tinder, at alle Karbundterne vende deres 
Kambialparti i samme Retning, nemlig henimod Stænglens 
Peripheri, er dette ikke Tilfældet her; der synes ikke at være 
nogen bestemt Retning, hvorhen Karbundterne vende den Side, 
der ellers altid er den yderste, og navnlig tinder man blandt 
de isolerede Karbundter flere, som aldeles bestemt vende den 
ellers udadvendte Side indad mod Stænglens Midtpunkt. At dette 
abnorme Forhold foranlediges af og tinder sin Forklaring ved 
den i det foregaaende Afsnit paaviste Knopforskydning, hvor- 
ved Rhizomens Internodier komme til at sammensættes af to 
forskjellige Axer, kan ikke betvivles. Og omvendt kan man 
af Karbundternes her paaviste Beskaffenhed drage den Slut- 
ning, at naar man finder et lignende Forhold andetsteds, der 
da er Sandsynlighed for, at den morphologiske Struktur af 
vedkommende Axe er afvigende fra det Normale. 
Marven (Fig. 5, m; Figg. 40 — 41, m) udfylder det 
øvrige Rum indenfor Vedringen og bestaaer af store, temmelig 
tykvæggede Celler, der paa Længdesnittet ere omtrent rekt- 
angulære, paa Tværsnittet rundagtige og altsaa her danne 
3 — 4- sidede Intercellulærrum med indbugede Sider. — 
De i det Foregaaende omtalte anatomiske Partier af Rod- 
stokken ere, som Fig. 5 viser, usædvanligt skarpt adskilte fra 
hverandre. Denne skarpe Adskillelse foranlediges ikke blot 
af Forskjellen mellem Cellevævets Form paa to og to sam- 
menstødende Partier, men ogsaa i høi Grad af Cellevævets 
Farve og Indhold. Paa et ganske ungt Ledstykke er hele 
Tværsnittet ensfarvet og af en klar hvidguul Farve; Cellerne 
ere alle livskraftige, forsynede med store Cellekjærner og 
fulde af Protoplasma. Lidt senere, naar Lagene have be- 
gyndt at differentiere sig (paa et saadant Stadium, som er 
fremstillet i Fig. 4) falder den Grændse, som Kjæmeskeden 
gjør mellem Ved og Bark, først i Øinene, og Lagene be- 
gynde nu at antage den Farve, som de ere bestemte til at 
have. Kjæmeskeden og den indenfor liggende Vedring 
