206 
og Marv ere mat hvidagtige og beholde bestandig, saalænge 
Ledstykket overhovedet er levende, denne P'arve, der tildeels 
foranlediges deraf, at alle Cellerne med Undtagelse af Kar- 
rene og Kambialcellerne ere tæt proppede med Amylum. — 
Mellerabarken, der paa dette Stadium ikke er lakunøst, 
men heelt igjennem ensartet, har begyndt at antage en mør- 
kere Tone; lidt senere viser der sig en Sondring i straale- 
formede, afvexlende mørkere og lysere Partier (Fig. 6, p og 
1'); paa de lysere Partier resorberes Cellevævet efterhaanden 
(Fig. 7), og Mellerabarken faaer omsider heelt igjennem det 
i Fig. 5 fremstillede Udseende. De tilbageblevne Celler, der 
oprindeligt vare klare og protoplasmafyldte, ere nu standsede 
i deres Væxt, fyldte med en fiintkornet homogen Cellesaft og 
have mørkt brimtfarvede Vægge. Den mørke Farve er navnlig 
iøinefaldende paa de inderste Rækker (Fig. 40, v), tildeels 
fordi Cellerne her ere saa smalle og tykvæggede. — Yder- 
barken vedbliver at holde sig som et klart lyst Parti i Mod- 
sætning til Mellembarken, fra hvilken den ogsaa adskiller sig 
ved Mangelen af Lakuner. Celleindholdet bliver snart til en 
homogen fiintkornet Cellesaft og Væggene ere normalt klare; 
dog forekommer der undtagelsesviis hist og her en enkelt 
brun Celle imellem de øvrige. — Basten begynder tidligt at 
falde i Øinene som en Række mørkere Pletter i Yderbarken 
(Fig. 4, n) og antager efterhaanden den mørke sortebrune 
Farve, der skinner gjennem Overhuden og bevirker Ledstyk- 
kernes føromtalte mørke Stribning. Det er selve Væggene 
af Bastcellerne, der ere bruntfarvede, hvorimod det homogene 
Celleindhold synes at være temmelig ufarvet. — Overhuden 
endelig er som sædvanlig en klar farveløs Hinde, i hvilken 
der dog paa et senere Stadium bemærkes enkelte brune Stænk, 
hidrørende fra bruntfarvede Celler. 
- Det vil af det Foranførte være klart, at Rodstokkens 
faste Dele dannes af Kjærneskeden med Vedcylinderen og 
hvad der ligger indenfor, medens de udenfor Kjærneskeden 
liggende Lag ere bløde og derfor mere forgjængelige. Disse 
yderste Lag dø ogsaa bort meget tidligere end de indre; de 
omdannes efterhaanden paa de ældre Ledstykker til en uforme- 
