212 
eiendommelige Egenskaber: kantet Tværsnit, tykke Vægge, 
fine Porekanaler, stærk Bøielighed, mat hvid Silkeglands, o.s.fr. 
Det grønne Parenchym (Figg. 19 og 26, r) danner 
et sammenhængende Lag, der udadtil begrændses af Over- 
huden og Basten, indadtil af Marven med de deri liggende 
Karbundter. Ud for Karbundterne findes der gjerne 2, sjel- 
dent 1 eller 3 Rækker af grønne Celler; ud for Lakunerne 
oftest 3 (1 — 4) Rækker. Cellernes Form sees af Figg. 19 
og 26; de talrige og store, imod Cellerne krummede Inter- 
cellularrum vise deres Slægtskab med Rodstokkens stjerne- 
formede Cellevæv. Cellerne ere oftest tæ-t pakkede med 
storkornet Chlorophyl; hist og her findes brune Celler (r'), 
der synes at være fyldte med en olieagtig Vædske. 
Karbundterne (Fig. 21, k) ligge i noget forskjellig 
Afstand fra Peripherien, men ere dog ordnede i en nogenlunde 
regelmæssig Kreds og ere tilstede i et Antal af 18 — 26 alt 
efter Skaftets Tykkelse. I samme Skaft er Antallet altid ens 
fra Grunden af til op under Spidsen; der dannes altsaa ikke 
nye Længderibber saaledes som i Skeden, derimod findes 
der, ligesom i denne hist og her korte Tværribber (Fig. 21, k'), 
der ofte ligge i Randen af eller ialfald tæt ved Marvens 
Diaphragmer. Karbundternes Størrelse vexle endeel i samme 
Skaft og dermed ogsaa Antallet af deres Elementardele, men 
iøvrigt stemme de i det Hele overens indbyrdes i Form og 
Bygning. Det enkelte Karbundt (Figg. 19 og 26) er altid 
skarpt begrændset i sin Omkreds og ligger indesluttet i en 
Kreds af store, med sparsomt Amylum fyldte Parenchymceller 
(e), der adskiller det fra det grønne Parenchym og fra La- 
kunerne og i enhver Henseende stemmer overens med det i 
de lodrette Skillevægge værende Marvvæv; ligesom i dette 
forekommer der hist og her en brun olieholdig Celle («" i 
Fig. 26) mellem de klare. Yderst dannes Karbundtet af 1 — 2 
Rækker af Prosenchymceller («,«')> af hvilke de fleste, navnlig 
de der vende mod Skaftets Peripheri, ere ensidigt fortykkede 
paa den indadvendte Side. Nærmest indenfor disse ligger et 
stort Parti ai Kambium (ô), hvis yderste Celler (Ô') ofte ere 
mere eller mindre omdannede til Vedceller. Indad mod 
