217 
tætstillede, at man næsten paa hver Snit seer 1- 2 Kar- 
bundter (k^) træde ud til deres respektive Blade, o. s. fr. — 
ere mindre væsenlige og betinges af de forandrede Forhold. 
Den anatomiske Bygning af de forskjellige Partier i Blom- 
sterstandens Axe ere i det Hele taget ligeledes overensstem- 
mende med Bygningen af de tilsvarende Partier i Rodstokken. 
Dækbladenes Bygning er kun lidet sammensat. F'ra 
Grunden til lienimod Spidsen løber et enkelt Karbundt, der 
ligger indesluttet i et ubetydeligt Parti i Reglen ikke chloro- 
phylholdigt Parenchym. P^orøvrigt dannes Bladet af 2 — 3 
Lag klare eller omsider brune Celler. 
4. Rødderne 
(Tab. I, Figg. 1—3, 6 og 8, h. Tab. II. Fig. 27—33. Tab, III, 
Figg-. 34-36) 
have et nogenlunde kredsformet Tværsnit undtagen lige ved 
Basis, hvor det gjensidige Tryk ofte gjør dem mere eller 
mindre kantede. Fig. 34 fremstiller et Segment af et Tvær- 
snit, paa hvilket man adskiller Overhud (med Rodhaar), 
Yderbark, Mellembark, Kjærneskede, en af flere sammen- 
smeltede Karbundter dannet Vedring samt en central Aab- 
ning, dannet af et stort Kar (eller Celle?). 
Overhuden (Fig. 34, u) er et Epiblema, bestaaende af 
tyndvæggede papilløst fremspringende Celler, der hist og her 
udvikle sig til Rodhaar. Fig. 33 viser et Stykke af Over- 
huden med to (ved x afbrudte) Rodhaar; man seer, at disse 
udspringe fra Cellernes nedadvendte Ende og danne en- ret 
Vinkel med denne. Rodhaarene ere temmelig lange, i Reg- 
len regelmæssigt cylindriske Rør, fyldte med et lignende klart 
fintkornet Celleindhold som de egentlige Overhudsceller. Ofte 
linder man dem imidlertid omdannede paa en eiendoramelig 
Maade, nemlig mere eller mindre fyldte med en klar harpix- 
agtig Substants samt kugleformet opsvulmede i Spidsen, hvor- 
hos de tillige i Reglen ere skjøre og let afbrækkes under 
Præpareringen. Figg. 27—33 vise nogle af de hyppigst fore- 
kommende Rodhaarformer ; den harpixagtige Substants bryder 
Lyset paa samme Maade som Cellevæggen, hvorfor denne 
