232 
Campylopus polytrichoides Not. (Syll., p. 222. — C. longi- 
pilus Sch., Syn., p. 99). I mængde med arcliegonier på 
stengjærder ved Ripafratta. 
5. Leuco bryaceæ. 
Leiicobryum (jlaucum Schp. Steril forekommer den hist 
og her; med frugt er den samlet i Arnodalen af P. Savi og 
i Serchiodalen af Bicchi. 
6*. Fissidentaceæ. 
Fissidens incurvus Sch. Af denne art har jeg kun set 
exemplarer fra Sydeuropa og Algier, thi hvad jeg har set fra 
Sverig under dens navn hører til F. bryoides Hdw. Nar der- 
imod denne sidste art angives som almindelig i Italien (Not., 
Savi, 11. cc), hidrører det vistnok ligeledes fra en forvexling, 
idetmindste har jeg ikke set spor af den i Nord- og Mellem- 
italien, medens F. incurvus dér er såre almindelig. Flere af 
de almindelig angivne skjelnemærker ere heller ikke meget 
pålidelige, således har jeg kun sjelden fundet, at bladranden 
ophørte i spidsen, ofte er den heller ikke smallere end hos 
F. bryoides, og nerven er stundom udløbende. Jeg anser 
den desuagtet for en god art, der ikke blot let skjelnes ved 
forskjelligt udseende, men ogsaa ved mangelen af antheri- 
diestande i bladhjørnerne (antheridiestande findes sjeldnere 
og ere endestillede på særskilte grene) og ved formen af 
kapselen, der, selv når den undertiden er opret, ikke er 
regelmæssig som hos F. bryoides og af mørkere, grønlig farve. 
Hovedformen af denne art er meget almindelig i Toscana. 
Fissidens exilis Hdw. På stene ved Pisa. 
Fissidens serrulatus Brid. Flere steder i de pisanske 
bjerge (Asciano, S. Giuliano) på fugtige, skyggefulde steder 
med talrige antheridier. (Også ved Pegli nær Genova). 
Fissidens taxifolius Hedw. Flere steder ved Firenze, med 
frugt i marts. - Den meget lignende F. decipiens Not., der 
