238 
snoede og sammenlagte, så at den skinnende nerve falder 
stærkt i øjnene; ved bladranden, der ved grunden er smallere 
eller ganske mangler og i spidsen støder til den udløbende tykke 
brune nerve under næsten en ret vinkel, medens det hos C. 
riparius er de sammenløbende bladrande, der optage nerven 
og danne spidsen. Endvidere er cellevævet i bladene for- 
skjelligt. Det består hos denne ved grunden af større, lang- 
strakte klare celler, hvorefter følger et parti små firkantede 
og tilsidst runde, meget tættere, mere regelmæssige og af 
papiller uigjennemsigtige celler, medens cellerne hos C. ri- 
parius forneden ere 4-kantede, foroven uregelmæssigt runde i 
langt løsere cellevæv og uden papiller. Endelig er børsten 
længere, tænderne længere og på et langt stykke foroven frie 
og 1 — 2 gange snoede. På fugtige steder blive stænglerne 
længere, bladene længere og ikke så snoede, hvorved den i 
udseende tår mere lighed med C. riparius, men iøvrigt ikke 
taber sin karakterforskjel. 
9. Grimmiaceæ. 
Cinclidotus riparius Br. eur. Steril i Arnofloden ved Pisa. 
Cinclidotus fontinaloides P. B. Apenninerne (P. Savi). 
\ Cinclidotus aquaticus Br. eur. Etruria, in A])ennino 
Mugellano (Savi; Not.). 
Grimmia apocarpa Hdw. Ripafratta; Prato; Castello. 
Hyppigst synes den hårløse form at være. 
? Grimmia anodon Br. eur. Muren af S. Paolo kirken i 
Pisa. — Bestemmelsen er usikker på grund af at frugten 
mangler. 
Grimmia pulvinata Sm. Almindelig på klipperne ved S. 
Giuliano, Firenze og Fiesole. Meget varierende; af de almin- 
delig anførte varieteter har jeg samlet var. longipila Sch. 
ved Pisa. 
Grimmia Schultzii Brid. (G. decipiens Lindbg.). Asciano 
(P. Savi). 
Grimmia trichophylla Grev. Ripafratta, steril og med 
archegonier. 
