241 
og dens tænder) variere i højeste grad, og afvigelserne fore- 
komme i samme tue, ja på samme individ. Man træffer så- 
ledes liyppigt i samme tue individer med grå, rødbrune eller 
på den ene side grå, på den anden rødbrune kapsler. Blad- 
randens udkrummede celler mangle undertiden på et stykke 
og springe kortere eller længere frem o: bladet er «obsolete 
dentatum vel subintegrum» (E. ericeforum) eller « argute ser- 
ratum« (E. fascicular is). Men de udkrummede randceller 
forekomme ligesåvel hos den ene som hos den anden, således 
som det meget rigtig afbildes i Br. eur. Selve denne afbild- 
ning viser for mine øjne heller ikke mindste forskjel mellem 
de to arter, undtagen at bladrandens celler ere tegnede lidt 
mørkere hos E. ericetorum. Når nu ovenikjøbet E. ericetorum 
var. Notarisii betegnes « limbo parum distincto», og var. Ahn- 
feltii (den her i Danmark fundne form) « limbo latiusculo» 
(Sch. Syn., p. 317), så ser jeg intetsomhelst, hvorved disse 
arter skulde kunne skjehies. 
Funaria calcarea Wg. På løs jord i de pisanske bjerge 
ved S. Giuliano og Asciano. 
Funaria convexa Spruce. Ripafratta. — Bladranden 
mindre skarpt tandet end hos de exemplarer, jeg ellers 
har set. 
Funaria hygrometrica Hdw. Pisa; Lucca; Firenze. - En 
meget afvigende form med højere, grenet stængel, smalle 
stængelblade, brede topblade, tandede, i tør tilstand lidt 
snoede blade, længere og smallere kapsel, har jeg fundet i 
et vandhul i pinieskoven ved Gombo. Muligt at den hører 
til var. calvescens Br. eur. 
y/. Bryaceæ. 
-j- Leptobryum pyri forme Sch. Etruria, in monte Argen- 
taro (Savi; Not.). 
Webera nutans Hdw. Apenninerne ved Pistoja (P. Savi); 
Teso (Beccari). 
Webera cruda Schp. Etruria, in monte Argentaro 
(Savi; Not.). 
Botanisk Tidsskrift. II. 16 
