46 
1er ikke forsynet med stive børster, men at tvertimod avnerne 
er forholdsvis lange og kraftige skæl, undrer os nu ikke, da 
netop sådanne vil give bedre støtte for skalfrugterne, idet de 
søger at hage sig fast. Vi forstår også, hvorfor fnokstrå- 
lernes antal helst må være ringe. Tilsvarende forhold finder 
vi f. ex. hos Zinnia; dog mangler fnokken her hagetorne. 
Sonclius arvensis: Blomsterlejet er kun lidt udvidet; 
kurvdækket er helt omsluttende, beskyttende indtil frugtmod- 
ningens tid den lange, hårformige fnok. Når endelig frugten 
er moden, bøjer kurvdækket sig tilbage; derved gives der 
vinden lejlighed til at tumle med skalfrugterne efter for godt 
befindende. Her sættes altså skalfrugten i frihed på en me- 
get nem måde; hvis fnokken her ikke havde anden funktion 
end den at skatte skalfrugten ud af kurvdækket, vilde den 
så omtrent være overflødig. Det vil forstås, at kraftige, 
skælformige avner som hos Hidens — eller børsteformige 
avner som hos Cirsium ikke vilde være på deres plads 
her, ja snarere gøre skade; det kan derfor ikke undre os, at 
blomsterlejet hos Sonchus såvel som hos andre kurvblomster, 
hvis kurvdække og fnok viser samme forhold — enten er 
nøgent eller kun beklædt med svage hårformige avner ^). 
2. 
Mens fnokken hos mange kurvblomster væsentlig kun har 
den funktion at skulle hjælpe skalfrugterne i frihed (således 
falder f. ex. skalfr. med hindeagtig fnok gerne ned i nær- 
^) For kort tid siden — Januar 1872 — er der udkommet en lille af- 
handling af F. Hildebrandt i Botan. Zeit.: „Ueber die Verbreitungsmittel 
der Compositenfriichte I denne afhandling gives flere interessante 
exempler på kurvblomsters frugtspredningsevne ; her vises f. ex. , hvor- 
ledes også andre organer end netop fnokken — som avnerne, kronen 
o. s. V. — kan tjene som frugtspredningsapparater. Da jeg — som ikke 
behandler kurvblomsternes frugtspredningsevne i almindelighed, men kun 
undersøger fnokkens betydning for denne — tager mit udgangspunkt i 
det rent anatomiske, hvad H. ikke gør, vil det forsfås, hvorfor mine 
og H.'s bemærkninger neppe congruerer på noget punkt (cfr. dog H. om 
Bidens og Lappa). 
