51 
svinder (hypothesens rigtighed forudsat). Fra et biologisk 
synspunkt set har fnokken netop hos slægten Cineraria nået 
sin højeste fuldkommenhed. 
4. 
Det ligger udenfor denne afhandlings plan at give andet 
eller mere end netop det, der er nødvendigt til at sætte fnok- 
kens forskellige anatomiske bygning og udvikling i det rette 
lys. Jeg skal derfor heller ikke her indlade mig nøjere på 
at vise, hvor stor (og dog forskellig) betydning fnokken kan 
have for arten eller slægten i tilværelseskampen (sammenstil 
f. ex. Cirsium, Silyhum, Tussilago, Cineraria). 
Ligeså lidt kan jeg her indlade mig på at vise, hvor- 
ledes fnokkens udvikling ofte står i nær forbindelse med ar- 
tens eller slægtens locale forekomst (således findes f. ex. 
kurvblomster med hindeagtig fnok næsten altid på åbne steder, 
på græsmarker, ved vejkanter osv.). 
Endelig burde jeg heller ikke indlade mig på at vise, 
hvilken betydning fnokkens bygning og udvikling kan og må 
have for slægt-grupperingen indenfor kurvblomsternes 
familie. Dog skal jeg her, at den pg. 33 — 35 givne oversigt 
over den forskellige udvikling af fnokken hos de forskellige 
slægter ikke skal blive misforstået, bemærke følgende : 
I almindelighed — undtagelser gives selvfølgelig — kan 
det siges, at, når vi hos en kurvblomst kender fnokken 
— undertiden endog blot et enkelt forhold ved fnokken — , 
kan vi deraf slutte os til blomsterlejets, kurvdækkets og 
avnernes forhold. Fnokken er så at sige nøglen til forståelsen 
af kurvblomsterne. 
For at tage et exempel : Hvis vi hos en kurvblomst blot 
kender det ene forhold ved fnokken, at hver fnokstråle bærer 
1 — flere kraftige hårdannelser (exemp. Sonchus), kan vi om 
samme plante i almindelighed også' slutte følgende : a) i fnok- 
ken er endophyllets udvikling svag; — intet karbundet; alle 
4^eller tyndvæggede; b) blomsterlejet er ikke synderlig ud- 
videt; c) avnerne er svage, hårformige eller nul; d) kurv- 
4* 
