57 
ny vægge (der stilles lodret på udvidelsesretningen) bliver 
tilnærmelsesvis verticale, aldrig convergerende. Hvis ud- 
videlsesretningen var fuldstændig horizontal, vilde de ny 
vægge stilles fuldstændig verticalt , hvilket dog aldrig 
tinder sted, idet to på hinanden følgende vægge — skønt 
ikke convergerende — altid bøjer noget sammen for- 
neden. Ved topcellens virksomhed dannes et hult cel- 
lelegeme, en kappe (kugleflade), dannet af 4 — n celle- 
rækker i 1 cellelag. 
Ra nd celler: 
Til de 5 former af topceller svarer tre former af rand- 
celler. Ved randvæxten udvikles en hel række randceller i 
fælledsskab ; enhver randcelle kan derfor selvfølgelig kun ud- 
vide sig højst til to forskellige sider. 
a) Randcelle af 1ste grad: Udvidelsen sker kun i 1 
retning , der tilnærmelsesvis er lodret på tangenten til 
det punkt i periferien, hvor randcellen er stillet; da hver 
ny cellevæg er lodret på den forudgående udvidelses ret- 
ning, afskæres der kun segmenter i 1 retning, nemlig 
bagtil; to på hinanden følgende vægge er paralelle. Ved 
en række randceller af 1ste grad dannes en solid celle- 
flade, dannet af 1 eneste cellelag. (Tversnit fig. 43ti — 
45t5-47t:0. 
b) Randcelle af 2den grad: Udvidelsen sker skråt ud- 
adgående, vexelvis til 2 sider; derfor afskæres også seg- 
menter vexelvis til 2 sider; to på hinanden følgende cel- 
levægge convergerer. Ved 'en hel række randceller af 
2den grad dannes en solid celleflade, bestående af 2 
cellelag. (Tversnit figur 44ti--46tj — 48t3). 
c) Rand c elle af 3die grad: Udvidelsen skex vexelvis 
til 2 sider, men i tilnærmelsesvis horizontal retning o: 
denne falder tilnærmelsesvis sammen med tangenten til 
det punkt i periferien, hvor randcellen er stillet. Rand- 
cellen afskærer segmenter vexelvis til 2 sider ved vægge, 
der ikke convergerer, men altid er bøjede noget sammen 
