60 
stemmes derved, at pleromets randcelle standser tidlig 
i væxten, mens dermatogenets randcelle slår over fra 
højere til lavere grad. 
2. 
Løvbladet hos Ku m ex Ac et o sa. Hvad jeg kan op- 
lyse om dette blads anatomiske udvikling er følgende *) : 
Topvæxt: Længdesnit gennem væxtspidsen af meget 
unge blade, der endnu voxer i spidsen, længdesnit, der til- 
lige føres gennem stængelens centrale axe, viser os bladets 
væxtspidse dannet af en indre plerommasse , omsluttet af 2 
kapper (dermatogen og 1 periblem); pleromet løber foroven 
ud i en kort cellerække. Hvorvidt nu hvert af disse væxt- 
spidsens 3 elementer udvikles ved sin topcelle kan jeg intet 
oplyse om; ja jeg har ikke engang vidst at kontrollere nøj- 
agtig, hvorvidt et vist snit er ført nøjagtig gennem midten 
eller ej, eftersom dels væxtspidsen er temmelig bred, dels 
flere paralelle længdesnit giver væsentlig det samme billede. 
Kun én ting lades vi ikke i tvivl om ved at betragte de nye 
cellevægges stilling og hele optræden, nemlig, at bladet vir- 
kelig har spidsevæxt. Det af bladets væxtpunkt udskilte 
væv — navnlig pleromet — formerer sig livlig Ted inter- 
calær væxt. Dermatogenets kappe deler sig vedblivende alene 
ved radiale delinger o: danner vedblivende 1 eneste cel- 
lelag. Periblemets kappe deler sig en lang tid ligesom der- 
matogenet alene ved radiale delinger; først et betydeligt stykke 
fra væxtpunktet optræder — meget sparsomt de første 
tangentiale delinger i periblemet og det ingenlunde i hele 
omkredsen , men foreløbig alene umiddelbart under bladets 
kraftige midtnerve (tversnit) Î I pleromet derimod optræder 
såvel radiale som tangentiale delinger meget nær ved væxt- 
punktet; et stykke nedenfor begynder den første karbundt- 
dannelse (procambinm). Den kraftige udvikling, bladets me- 
diane parti opnår, skyldes næsten udelukkende pleromets væxt. 
Hvad bladets formudvikling angår henvises til Eichlers nøjagtige frem- 
stilling. 
