41 
hel række af karbundter — indtil et dusin - ; hvert karbundt 
svarer til og løber ud i sin lap. 
I den hårf. fnok fandtes aldrig mer end 1 midtstillet 
karbundt i hver enkelt fnokstråle; det er da øjensynligt at 
vi her hos Tagrtes ikke har at gøre med 2 fnokstråler (hver 
^ et »skæl")j men med en hel kreds af fnokstråler (hver 
svarende til sin »lap««)? der på en eller anden måde er for- 
enede ved grunden. 
En tilsvarende bygning har den hindeagtige, fligede fnok 
hos Cicliorium E adiv ta, blot er her den forskel, at hinden 
danner en lukket ring, mens den hos de foregående var brudt 
af i to til flere partier. Endelig finder vi væsentlig samme 
bygning i den hindnagtige fnok hos slægten L ctt c a ntliemuiu^ 
blot at tænderne her er svagere som og den anatom, uddan- 
nelse mindre kraftig. Også de fligede, skælagtige fnokstråler, 
der danner den inderste kreds i fnokken hos Centaurea (vide 
Cassini, Duchartre, Buchenau o. fl.), er ganske analoge med 
den »skælagtige« fnok hos Tagetes. Hvad er da det nye og 
ejendommelige, vi lærer at kende i den hindeagtige fnok? 
a) Anordningen af g r u n d v æ v e t. Jeg vil bedst 
kunne tydeliggøre sagen ved først at betragte en overgangs- 
form til den hindeagtige fnok, nemlig: fnokken hos Xeran- 
themum {X. erectum Presl. og .Y. cylindraceuni Sibth.). I 
den børstef. og ferformige fnok viste ethvert tversnit et mer 
eller mindre trekantet billede (f. ex. hg. 9 , hg. 40 b) , idet 
endophyllets lateralvæxt kun var ringe. Hos slægten Xeran- 
themum anderledes: Den enkelte fnokstråle (alle fnokstralerne 
er isolerede) løber foroven ud i en børste; men forneden er 
fnokstrålen hindeagtig og stærkt vingeformig udbredt til begge 
sider. Tversnit af den børsteformige spids viser os en lig- 
nende anordning af grundvævet som i enhver børste- eller 
ferformig fnok; men tversnit gennem fnokstrålens nederste 
del viser os, at de til begge sider udbredte vinger ikke er 
overhudsdannelser, men at de består både af overhud og af 
^grundvæv, idet grundvævets masse ligesom slår sig ud til 
begge sider i et stedse smallere lag, der tilsidst kun er 1 
