33 
A. Omkring Cirsium arverise grupperer sig: 
Bidens cernua L. 
— platycepha/a Ørd. 
Zinnia tenuiflora L. 
Lappa major Gärtn. 
— minor DC. 
^) Centaurea Scabiosa L. 
Cnicus benedictus L. 
SerratuJa tinctoria L. 
Onopordon Acanthium L. 
CarUna acaulis L. 
Silybum Marianum Gärtn. 
Cirsium arvense Scop. 
— heterophyllum All. 
— acauh All. 
— ohraceum Scop. 
— palustre Scop. 
Carduus crispus L. 
Tragopogon pratensis L. 
Hypochæris radicata L. 
8cor«onera hispanica L. 
Leontodon autumnalis L. 
— hispidus L. 
Arnica montana L. 
a) Det indre bladvævs ud- 
vikling er kraftig, de 
secundære delinger tal- 
rige, hvorfor en son- 
dring mellem grundvæv 
og karbundt altid er 
gennemført i fnokkens 
basaldel og rækker der- 
fra kortere eller læn- 
gere op i fnokkeri. 
b) Det apicale væxtpunkts 
to elementer (indre og 
ydre topcelle) ophører 
samtidig med deres 
celledelinger; derfor bæ- 
rer fnokken intet ved 
topcelle udviklet, fler- 
cellet terminalhår (et 
sådant kunde dog må- 
ske ved nøjere efter- 
søgen findes — svagt ud- 
dannet et enkelt sted). 
c) Flercellede lateral- 
hår udvikles her aldrig; 
derimod udvikles ikke 
sjeldent talrige encel- 
lede lateralhår,hvorved 
fnokken bliver ferformet 
(hos slægterne: CarUna^ 
Silybum, Cirsium, Tra- 
gopogon , Hypochæris , 
Scorzonera og Leonta- 
don,). 
') Centaurea Scab, hører kuu herhen for den bersteformige fnoks vedkom- 
mende; noget lignende gælder om kurvblomstarter i andre slægter. 
Botanisk tidsskrift. Anden lække. II. 
3 
