26 
dog — hvor er grænsen, der vil udelukke denne fnokform fra 
at stå i række med de andre? Også udviklingen af flercel- 
lede, laterale hårdannelser er hos de nævnte slægter meget 
livlig; men ikke engang her lærer vi, der nys betragtede 
fnokken hos Sonchiis og Antennarid noget synderlig nyt. Som 
før bemærket udvikles slige laterale hårdannelser kun fra den 
del af bladet, der indeholder endophyl; jo svagere derfor 
denne del af bladet bliver — desto dybere et udspring vil de 
laterale hårdannelser tage; — også heri ser vi en overgang 
ved at gå fra SoncJtns til Antennaria^ herfra til r^enecio, herfra 
til Lactuca og herfra endelig til (Jineraria. At man hos disse 
sidste slægter hidtil ganske har — synes det - overset denne 
udvikling af lateralhår (kun forskellige fra terminalhåret ved at 
være mindre kraftige), er da ikke forunderligt; derimod er det 
meget forunderligt, at man har kunnet overse det hos Sonchus 
og Antennariüy hvor forholdet dog er så tydeligt, at det endog 
kan iagttages med blotte øje. løvrigt er udviklingen af la- 
terale hårdannelser forskellig (dels for fnokstråler i samme 
blomst, dels) for fnokstråler hos forskellige arter i samme 
slægt. Vi tager som exempel Senecio. Hos Senecio aquati- 
cns Huds. og S. paludosiis L. er den laterale hårudvikling 
svag eller nul; hos S. viscosus L. og tildels hos S. vulgaris 
L. er hårudviklingen meget livlig. Hos S. silvaticus L. kan 
forholdet lettest iagttages, fordi der her findes en større for- 
skel mellem de laterale og terminale hårdannelsers kraftighed 
(fig. 35 h viser en kraftig fnokstråle hos Senecio silvaticus 
med dens hårdannelser). Som hos Senecio viscosus er for- 
holdet omtrent hos Taraxacum, Lactuca og Cineraria, dog 
er det vanskeligere at eftervise her^). 
') Jeg skylder sandheden at tilføje, at hos de sidst nævnte slægter er for- 
holdet mellem de celledelinger, der betinger udviklingen af det terminale 
og de laterale hårdannelser, ikke blevet mig fuldstændig klart, dog kan det 
næppe være tvivl underkastet, at jo forholdet er følgende: Den derma- 
togencelle, der ved celledeling med convergerende vægge voxer ud til den 
terminale hârdan., afskærer først ved ikke converger, vægge celler, der 
voxer ud til de laterale hårdannelser. 
