9 
smalle , uregelmæssig stillede celler deler sig både 
radialt og tangentialt. Cellevæggene forbliver altid 
tynde og uden intercellularrum og porekanaler. 
2. Fnokken er under udviklingen altid yngst i spidsen o: 
besidder et apicalt væxtpunkt. 
3. Det ydre væv (overhud) har en selvstændig herkomst, 
mens derimod de to indre vævformer (grundvæv og kar- 
bundt) har fælles oprindelse : udvikles begge af 1 eneste 
celle. 
4. De celledelinger, der betinger fnokkens tykkelsevæxt, har 
en ved visse regler bestemt følgeorden. 
5. Sondringen mellem det formentlige grundvæv og karbundt 
begynder ved fnokkens basis og stiger derfra opad uden 
nogensinde at nå spidsen. 
2. 
a. Det unge blomsteraniæg hæver sig på receptaculum 
som en halvkugleformig knude , der efterhånden højner sig. 
Det meristem, der i særlig grad er virksomt under denne 
blomsteranlægets første væxt, er beliggende i den øverste 
del af det unge blomsteranlæg, grupperet omkring dets cen- 
trale axe. Når tilsidst blomsteranlæget har nået sin nor- 
merede højde, ophører det virksomme cellevæv (initialcellerne) 
med sin virksomhed; men samtidig begynder nye, livlige 
celledelinger på et helt andet sted - nemlig ved periferien. 
Om disse nye livlige delinger først begynder på visse bestemte 
steder (f. ex. der, hvor senere de 5 kronblade dannes) , kan 
jeg intet oplyse om ; men i ethvert fald findes der i det unge 
blomsteranlæg tilsidst en hel ringförmig, periferisk zone, hvis 
celler deler sig livlig og uregelmæssig ved vægge, stillede på 
kryds og tvers, dog især tangentialt, mens derimod alle de 
dele af den indre meristemmasse, der ligger nærmere ved den 
centrale axe , kun deler sig ved verticale vægge (cellerne 
4erfor i temmelig regelmæssig stillede horizontale rækker), og 
endelig den omsluttende kappe af dermatogen formerer sig 
— ligeså regelmæssig — ved radialt stillede vægge. Resul- 
